ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року   Справа № 910/9566/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В.
суддя Василишин А.Р.
суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Загородько Б.Ю. 

за участю представників сторін:
позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" - адв. Красносільський М.І.
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" - адв. Кваснікевич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"
на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р.
постановлене у м. Вінниця, повний текст складено 22.09.2025 р.
у справі № 910/9566/24 (суддя Гарбар І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"
про стягнення 2 151 164,01 грн. збитків

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до додаткового рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 заяву представника позивача задоволено частково. Згідно з додатковим рішенням підлягає стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" 54521,16 грн. витрат на підготовку експертного висновку. Суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" у стягненні 6000,00 грн. витрат за проведення незалежної оцінки та у стягненні 115000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись частково із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати додаткове рішення в частині задоволення заяви позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" 54524,16 грн. витрат на підготовку експертного висновку. Вважає додаткове рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" 54524,16 грн. витрат на підготовку експертного висновку незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, шо додатковим рішенням суд повністю поклав на відповідача витрати позивача за проведення експертизи в розмірі 54524,16 грн., що на думку скаржника є порушенням п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, оскільки позовні вимоги по суті спору суд задоволив частково.
Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що витрати на оплату висновку судового експерта № 17/02/1-24 від 01.05.2024 р. не пов`язані з розглядом справи № 910/9566/24, оскільки такі витрати понесені відповідачем у зв`язку із розглядом іншої справи - № 910/1389/23.
Просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 в частині стягнення з ТОВ «Вест Кард» на користь ТОВ “АС Ресурс” 54524,16 грн витрат на підготовку експертного висновку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягнення з відповідача 54524,16 грн витрат на підготовку експертного висновку.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення скарги.
Звертає увагу, що витрати на експертизу безпосередньо стосуються встановлення обставин, пов`язаних зі збитками, а не зі штрафом, експертний висновок був необхідний для визначення розміру збитків, завданих позивачу і оскільки позов у частині стягнення збитків задоволений повністю, тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати правомірно покладено на відповідача.
Вважає, що та обставина, що експертиза також використовувалась у іншій справі № 910/1389/23 не позбавляє позивача права на відшкодування витрат, якщо цей же висновок був необхідним та використовувався у даній справі № 910/9566/24.
Стверджує, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі та вважає, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема, якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.
Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Вест Кард» без задоволення та залишити без змін додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24.

Представник відповідача/скаржника в судових засіданнях підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити. Представник позивача в судових засіданнях заперечував проти доводів апеляційної скарги.
В судовому засіданні 23.12.2025 р. було відкладено ухвалення та проголошення постанови у справі до 30.12.2025 р.
Розглянувши апеляційні скарги, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції виключно в частині розподілу 54521,16 грн. витрат на підготовку експертного висновку.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.
02.08.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АС Ресурс" подав до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" 2151164,01 грн збитків та 537791,00 грн штрафу, посилаючись на норми статей 16, 22, 509, 525– 527, 530, 549– 551, 610, 611, 623, 624, 629, 664, 670, 712 Цивільного кодексу України, статей 173, 174, 179, 193, 216, 217, 224– 226, 229– 231 Господарського кодексу України в редакції, чинній до 27.08.2025 р. До позовної заяви позивач долучив, зокрема, висновок судової економічної експертизи № 17/02/1-24 від 01.05.2024 р. /а.с. 223 – 325 у т.1/, договір від 17.02.2024 р. № 17/02/1-24 /а.с. 223 – 225 у т.1/, платіжну інструкцію № 338 від 04.03.2024 р. /а.с. 231 у т.1/ та акт здачі-приймання висновку експерта № 1702/1-24 від 01.05.2024 р. /а.с. 230 у т.1/. У позовній заяві одночасно позивач заявив про стягнення з ТОВ «Вест Кард» судових витрат, зокрема, 54524,16 грн. витрат на підготовку експертного висновку.
Ухвалою від 07.08.2024 р. Господарський суд міста Києва позовну заяву ТОВ "АС Ресурс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" 2151164,01 грн збитків та 537791,00 грн штрафу передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Волинської області на підставі статей 27, 31 ГПК України.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.11.2024 р., залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 р., у задоволенні позову ТОВ "АС Ресурс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" 2151164,01 грн збитків та 537791,00 грн штрафу у справі № 910/9566/24 відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.04.2025 р. рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2024 р. і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 р. у справі № 910/9566/24 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 2151164,01 грн збитків і ухвалено в цій частині передати справу на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. В частині відмови у стягненні 537791,00 грн штрафу Верховний Суд рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2024 р. і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 р. у справі № 910/9566/24 залишив без змін.
Відповідно до рішення від 02.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 Господарський суд Волинської області задоволив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс". Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" 2151164,01 грн. збитків, завданих неналежним виконанням договору поставки партіями з використанням паливних карток від 10.06.2021 р. № 040412-10/06/21-ПК2587 та 122616,42 грн. витрат по оплаті судового збору.
05.09.2025 р. позивач подав до Господарського суду Волинської області заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» на користь ТОВ «Ас Ресурс» 115000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 213794,69 грн. судових витрат, в т.ч. - 54524,16 грн. витрат на підготовку та проведення судової економічної експертизи.
Відповідач подав заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що витрати на експертизу не можуть вважатися такими, що були пов`язані з розглядом даної справи № 910/9566/24, оскільки понесені відповідачем у зв`язку із розглядом справи № 910/1389/23. 
Керуючись нормами ст. 123, 127 ГПК України, суд першої інстанції ухвалив про стягнення з відповідача на користь позивача 54524,16 грн. витрат на підготовку та проведення судової економічної експертизи, і колегія суддів погоджується з таким висновком, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз, що визначено нормами ч. 1-2 ст.101 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд ураховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта – до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.
Судом у дагій справі встановлено, що 17.02.2024 р. фізична особа підприємець Семенова Н.Ю. як експерт та ТОВ «Афес Ресурс» як замовник уклали договір № 17/02/1-24, згідно з п. 1.1 якого замовник за письмовою заявою від 14.02.2024 р. доручає, а експерт бере на себе зобов`язання надати послуги з проведення судової економічної експертизи на замовлення учасника господарського справи № 910/1389/23 для подання до суду /а.с. 223 – 225 у т.1/.
ТОВ «Афес Ресурс» оплатив за проведення судової економічної експертизи 54524,16 грн.згідно з платіжною інструкцією № 338 від 04.03.2024 р. /а.с. 231 у т.1/ та актом здачі-приймання висновку експерта № 1702/1-24 від 01.05.2024 р. /а.с. 230 у т.1/. 
Та обставина, що першочергово замовлення судової експертизи проводилось для її використання під час розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/1389/23 не має значення, оскільки остання була отримана вже після проголошення судового рішення судом першої інстанції та під час розгляду справи № 910/1389/23 до апеляційного суду не подавалась та ним не оцінювалась, що вбачається зі змісту постанови апеляційного суду у справі № 9101389/23. Відповідно, витрати на експертизу не пред`являлись суду і рішення про їх розподіл не ухвалювалось судом.
Колегія суддів зазначає, що чинне процесуальне законодавство не встановлює заборони/обмежень щодо можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи.
Господарським судом Волинської області в даній справі встановлено, що висновок експерта від 01.05.2024 р. № 17/02/1-24 не містить будь-яких порушень норм законодавства та методології при його складенні, а відтак він є належним та допустимим доказом у справі, який узгоджується з іншими долученими до справи доказами як окремо, так і у їх сукупності. 
Судом під час ухвалення рішення по суті спору у даній справі № 910/9566/24 висновок судової економічної експертизи № 17/02/1-24 від 01.05.2024 р. було враховано як належний доказ розміру збитків в межах суми позову. Отже, сторона, на користь якої ухвалено рішення, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 123, ч. 4 ст. 127 п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України має право на відшкодування витрат за експертизу, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.
Доводи скаржника про те, що позовні вимоги по суті спору суд задоволив частково колегія суддів відхиляє, оскільки висновок судової економічної експертизи № 17/02/1-24 від 01.05.2024 р. стосується саме розміру збитків, вимога про стягнення яких судом задоволена повністю. Натомість такий висновок не стосується вимоги про стягнення штрафу.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати за проведення експертизи в розмірі 54524,16 грн підлягають до стягнення з відповідача.
Ухвалюючи дану постанову, колегія суддів враховує, що відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.12.2025 р. апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 02.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 залишено без змін
Підсумовуючи викладене, колегія суддів встановила, що додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи, викладені у апеляційній скарзі відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард", не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Справу № 910/9566/24 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 05.01.2026 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В. 

Суддя   Василишин А.Р. 

Суддя   Філіпова Т.Л.