ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/7790/24 пров. № А/857/2940/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року (суддя- Микитюк Р.В., ухвалене в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/7790/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу при призначенні пенсії за віком з 03.01.2024 до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи на посаді медичної сестри інфекційного відділення військової частини НОМЕР_1 з 11.05.1988 по 02.03.1990 та на посаді медичної сестри шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_1 з 03.03.1990 по 30.09.2004 у відповідності до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 03.01.2024, зарахувавши до стажу період її роботи на посаді медичної сестри інфекційного відділення військової частини НОМЕР_1 з 11.05.1988 по 02.03.1990 та на посаді медичної сестри шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_1 з 03.03.1990 по 30.09.2004 в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням раніше виплачених сум..
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволені позову.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 03.01.2024 і отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач 01.07.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з питанням про перерахунок пенсії з проханням зарахувати до стажу період її роботи з 11.05.1988 по 30.09.2004 у інфекційному і шкірно-венерологічному відділеннях військової частини НОМЕР_1 в подвійному розмірі згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Листом від 26.07.2024 №6602-5175/О-02/8-0900/24 відповідач повідомив позивача, що даний період позивачу не зараховано, оскільки нею при зверненні за призначенням пенсії не надано підтверджуючих документів для зарахування зазначеного періоду у подвійному розмірі.
Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у перерахунку пенсії протиправною, у зв`язку з чим позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом 1058-IV.
Згідно частини першої ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини другої ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження Системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно частини четвертої ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини І ст. 44 Закону України № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії га необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 лисі опала 2005 року №6 22-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/ 11846. (далі Порядок № 2321).
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений розділом 2 цього Порядку.
Підпунктом 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пунктом 4,7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється па підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного 'трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій встановлюється Кабінетом. Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій (далі по тексту - Порядок № 637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється па підставі інших документів, виданих за місцем роботи. Служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються Дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і \ годи з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціальною трудового стаж) приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціальною стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, па підставі яких видана зазначена довідка.
Відтак, вказаний порядок, як встановлено з його назви та змісту, поширюється саме на випадки коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.
Як свідчить трудова книжка позивачки серії НОМЕР_2 від 02.04.1984:
- на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 11.05.1988 №131 в період з 11.05.1988 по 02.03.1990 працювала на посаді медичної сестри інфекційного відділення військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 військовий госпіталь), яка перейменована у військову частину НОМЕР_1 ;
- на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 03.03.1990 №63 в період з 03.03.1990 по 30.09.2004 працювала на посаді медичної сестри шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 військовий госпіталь), яка перейменована у військову частину НОМЕР_1 .
Відтак, всі вище перераховані періоди, а саме з 11.05.1988 по 30.09.2004 відноситься до шкідливих умов праці, а тому згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", робота на посаді медичної сестри інфекційного та шкірно-венерологічного відділень зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що інфекційні хвороби розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються віл заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
Лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку па приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освічу та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою (ст. 7 Закону №1645-III).
Згідно з роз`ясненнями, наданими у листі Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 № 625/15-05/039-6, № 10.01.09/2606, № 16918/02-20. заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорпих і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Враховуючи вказані норми права, протитуберкульозні заклади є інфекційними закладами охорони здоров`я, оскільки здійснюють лікування інфекційного захворювання, а робота в інфекційних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі та надають право на пенсію па пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
За законом в спірних правовідносинах у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком з 03.01.2024 до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи на посаді медичної сестри інфекційного відділення військової частини НОМЕР_1 з 11.05.1988 по 02.03.1990 та на посаді медичної сестри шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_1 з 03.03.1990 по 30.09.2004 у відповідності до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 03.01.2024, зарахувавши до стажу період її роботи на посаді медичної сестри інфекційного відділення військової частини НОМЕР_1 з 11.05.1988 по 02.03.1990 та на посаді медичної сестри шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_1 з 03.03.1990 по 30.09.2004 в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням раніше виплачених сум, а відтак позовні вимоги підставно задоволені судом першої інстанції.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 300/7790/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга