Справа № 579/2249/25
2-а/579/1/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Кибець І.А., 
з участю секретаря судового засідання - Сірої С.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови серії АП №1462 від 19 червня 2025 року та постанови серії АП №1463 від 19 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,- 

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 19 червня 2025 року АП №1462 та від 19 червня 2025 року АП №1463 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження по справах.
Свої вимоги мотивує тим, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можливо розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
За даними, які вказані у виконавчих провадженнях №79291802, №79291953 накладав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 . Отже, юридична особа з кодом ЄДРПОУ 09982312 наклала стягнення за ст.210-1 КУпАП, яка не є підвідомча даному органу. 
Разом з тим, порушені його права під час розгляду справи, які передбачені ст.268 КУпАП. Вважає вказані постанови винесені неправомірно та підлягають скасуванню.
Крім того, 08 жовтня 2025 року на підставі постанови від 19 червня 2025 року АП №1462 та постанови від 19 червня 2025 року АП №1463 були відкрито виконавчі провадження № 79291802, №79291953, які 10.10.2025 року об`єднано у зведене виконавче провадження №79323728 та накладено арешт на суму 75250 грн. 32 коп.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, просив розглядати справу без його участі. Надав суду копії справ АП №1462 та АП №1463 від 19.06.2025 року (а.с.27).
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.24-25, 43-44).
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанови серія АП №1462 від 19 червня 2025 року та постанови серія АП №1463 від 19 червня 2025 року. ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження постанов. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання адміністративного позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1462 від 14 червня 2025 року, складеного уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що 21 квітня 2025 року о 08 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 , в особливий період, під час мобілізації, не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , будучи сповіщеним 17 квітня 2025 року про необхідність прибуття, відповідно до розпорядження від 07 квітня 2025 року №1590 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. В наслідок чого, вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
До протоколу додається: копія закордонного паспорта, повістка та акт відмови від отримання повістки від 17.04.2025 року (а.с.30-31).
Згідно повістки №5 від 07.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 пропонували прибути 21.04.2025 року о 08 годині за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проходження ВЛК та уточнення облікових даних. Відмітка, коли ОСОБА_1 отримав повістку відсутня, підпис ОСОБА_1 відсутній (а.с.32).
Відповідно до акту відмови від отримання повістки від 17 квітня 2025 року вбачається, що під час здійснення сповіщення, громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з «відмовою». Текст повістки про явку на 08 годину 00 хвилин 21 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 було доведено (озвучено) громадянину ОСОБА_1 17 квітня 2025 року о 15 годині 00 хвилин (а.с.32).
Згідно постанови АП№1462 від 19 червня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 червня 2025 року було встановлено факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП громадянином ОСОБА_1 , який 21.04.2025 року о 08 годині 00 хвилин в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , будучи оповіщеним 17.04.2025 року про необхідність прибуття, відповідно до акту відмови про отримання повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уточнення даних, проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. Накладено стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. (а.с.30-31).
Крім того, 14 червня 2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол №1463 про адміністративне правопорушення згідно, якого вбачається, що ОСОБА_1 14 червня 2025 року о 14 годині 10 хвилин в особливий період, під час мобілізації, відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою ст.210-1 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою проходження медичного огляду та визначення придатності на особливий період. До протоколу додається: копія паспорта громадянина для виїзду за кордон, направлення на ВЛК, акт відмови від проходження ВЛК (а.с.35-36).
Згідно акту відмови від проходження військово-лікарської комісії від 14 червня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку «не назвав причину відмови» (а.с.37).
Відповідно до направлення від 14 червня 2025 року вбачається, що рядовий запасу ОСОБА_1 направляється для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в СВ ЗСУ у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період (а.с.37).
Згідно направлення вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , направляється для визначення придатності до військової служби. ВЛК відбудеться на базі закладу охорони здоров`я КП «Кролевецька лікарня» Кролевецької міської ради». Дата початку медичного огляду 17 червня 2025 року. Направлення підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.39).
Відповідно до постанови АП № 1463 винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 червня 2025 року вбачається, що 14 червня 2025 року, було встановлено факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП громадянином ОСОБА_1 , який о 14 годині 10 хвилин 14 червня 2025 року в особливий період під час мобілізації відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим порушив Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою проходження медичного огляду та визначення придатності на особливий період. Накладено стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. (а.с.40).
Частиною першою ст.210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
З диспозиції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Згідно ч.1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до ст.235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Наведені положення закону вказують на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана не лише з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Частиною 1 ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, позивач під час складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення присутній не був, внаслідок чого був позбавлений можливості надати пояснення по суті правопорушення, подати докази, заявити клопотання, скористатися юридичною допомогою адвоката, йому не було роз`яснено його процесуальні права, що є істотним порушенням прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Копію постанови він не отримував.
Окрім того, статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення №1462 від 14 червня 2025 року, постанові АП №1462 від 19 червня 2025 року та повістці №5 від 07.04.2025 року зазначена різна мета, на підставі якої викликався ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в протоколі адміністративне правопорушення - з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період, в повістці - з метою проходження ВЛК та уточнення облікових даних, в постанові - з метою уточнення даних, проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. 
Згідно п.1.2. Наказу Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п.2.1. Наказу Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Тобто, придатність особи до військової служби визначає ВЛК, а не лікар під час медичного огляду.
Відповідно до п.40, п.41 постанови КМУ від 16 травня 2024 року №560 «Про питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є серед іншого: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Тобто у матеріалах справи про адміністративне правопорушення №1462 відсутні докази вручення особисто або надсилання будь-якими іншими способами повістки № 5 від 07.04.2025 року, а також відсутні докази того, що текст повістки про необхідність явки ОСОБА_1 на 08 год. 00 хв. 21.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 було доведено ОСОБА_1 . 
Стосовно протоколу №1463 від 14 червня 2025 року та постанови АП № 1463 від 19 червня 2025 року суд звертає увагу на наступне.
Дата початку медичного огляду в направленні на ВЛК зазначена 17 червня 2025 року, тобто фактично ОСОБА_1 міг пройти ВЛК саме в зазначену дату, але в постанові від 19 червня 2025 року АП № 1463 зазначено, що 14 червня 2025 року ОСОБА_1 відмовився пройти ВЛК. Тобто, як протокол АП № 1463 від 14 червня 2025 року, так і постанова АП № 1463 від 19 червня 2025 року складені передчасно.
Крім того, як в протоколі №1463 від 14 червня 2025 року так і в постанові АП № 1463 не вказане місце вчинення адміністративного правопорушення.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення №1462 та №1463 відсутні сповіщення про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.
При складанні протоколів №1462 від 14 червня 2025 року та №1463 від 14 червня 2025 року про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були порушенні вимоги ст.ст.254, 256 КУпАП.
Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, суду надано не було.
Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.
Відповідно до ст.293 КАС України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Постанови про адміністративне правопорушення АП№ 1462 від 19 червня 2025 року та АП№ 1463 від 19 червня 2025 року, які складені відносно ОСОБА_1 підлягають скасуванню, а справи закриттю.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7-10, 210-1, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , про скасування постанови серії АП №1462 від 19 червня 2025 року та постанови серії АП №1463 від 19 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 серії АП №1462 від 19 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, по факту обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення АП №1462 від 14 червня 2025 року - закрити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 серії АП №1463 від 19 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, по факту обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП № 1463 від 14 червня 2025 року - закрити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року. 

Суддя	  	І.  А.  Кибець