Справа № 405/7902/25
1-кп/405/399/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю:
секретаря – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
потерпілої – ОСОБА_4 
законного представника – ОСОБА_5 
обвинуваченої – ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 12025121130000745 у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Октябрське Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянки України, заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 21 листопада 2025 близько 21:00 години перебували на вулиці за адресою: м. Кропивницький, вул. Шульгиних, буд. 10/14 біля магазину «Делві», де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на завдання ОСОБА_4 ударів та спричинення фізичного болю. Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді фізичного болю ОСОБА_6 , докладаючи значної фізичної сили, схопила потерпілу ОСОБА_4 правою рукою за волосся голови позаду та різким рухом потягнула до себе та до низу, внаслідок чого потерпіла опинилася в положенні лежачи на правому боці на землі. Далі ОСОБА_6 , тримаючи потерпілу правою рукою за волосся голови позаду, здійснила два удари потиличною ділянкою голови потерпілої об землю. В результаті вказаних ударів ОСОБА_6 завдала ОСОБА_4 фізичного болю в області потиличної ділянки голови та при цьому не спричинила тілесних ушкоджень. 
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, що всі обставини скоєного нею протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та вона їх не оспорює. Вона дійсно ввечері 21.11.2025 святкувала в кафе свій день народження. Трохи випила. Коли вона вийшла із кафе у неї виник конфлікт з потерпілою. Вона схопила потерпілу за волосся та потягнула, від чого вони впали. Не виключає, що після цього вона ще двічі вдарила потерпілу головою об землю. В скоєному щиро кається, розуміє, що так вчиняти не можна, вибачилася перед потерпілою, зазначила, що в майбутньому не допускатиме подібних вчинків. 
Потерпіла ОСОБА_4 в присутності свого законного представника – ОСОБА_5 в судовому засіданні висловила позицію про застосування до обвинуваченої покарання більш суворого, ніж штраф. 
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченої, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. 
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не засуджена, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, заміжня, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої ОСОБА_6 .
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп?яніння. 
З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка кримінальне правопорушення, яке належить до категорії кримінальних проступків, вчинила вперше, в скоєному щиро розкаялася, усвідомивши протиправність своїх дій та вибачившись перед потерпілою, має стійки соціальні зв`язки та характеризується виключно позитивно, враховуючи наявність як обставини, яка обтяжує покарання, так і обставини, яка пом?якшує покарання, суд вважає, що останній слід призначити найменш суворий вид покарання в максимальному розмірі, визначеному у санкції ч. 1 ст. 126 КК України.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, судом також враховано думку потерпілої та її законного представника, які наполягали на необхідності призначення обвинуваченій покарання більш суворого ніж штраф. При цьому, суд звертає увагу на те, що така позиція потерпілої не є процесуальною вимогою, а тому враховується судом з урахуванням визначених законом дискреційних повноважень суду, шляхом оцінки всієї сукупності встановлених в ході судового розгляду обставин, які в даному випадку, на переконання суду, у своїй сукупності в достатній мірі вказують на можливість застосування у відношенні ОСОБА_6 , яка не становить великої суспільної небезпеки, найменш суворого виду покарання у максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 126 КК України.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні. 
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6  не обирався.
Речові докази по справі, а саме: оптичний диск формату DVD-R білого кольору марки Alerus з відеозаписом, який (диск) зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12025121130000745 – після набрання вироком суду законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 12025121130000745 в Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. 
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького              ОСОБА_9