Справа № 453/1831/25 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В. Я. 
Провадження № 33/811/2053/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові з участю скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його представника – Крючкова Івана Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Крючкова І.М. на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року,
встановив:

постановою Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Як слідує із постанови,  ОСОБА_1 20.10.2025 року о 17:40 год. по вул. Князя Святослава у м. Сколе Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, керував належним ГО «ГАЛИЦЬКА ВАРТА» транспортним засобом марки VOLVO моделі XC90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, адвокат Крючков І.М. подав апеляційну скаргу. Просить скасувати постанову Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважає оскаржувану постанову незаконною, такою що ухвалена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Звертає увагу на те, що на підтвердження факту повторності вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 - 4 ст. 126 КУпАП працівниками поліції надано лише довідку з адмінпрактики, з якої вбачається, що ОСОБА_3 начебто був притягнутий 05 серпня 2025 року року відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП. Будь-яких інших доказів (копії постанови серії ЕНА/5397063 про притягнені 05.08.2025 року ОСОБА_4 до адміністративно відповідальності або постанови суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 5 с 126 КУпАП) матеріали про адміністративне правопорушення не містять.
Стверджує, що справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , незважаючи на те, що адвокат клопотав перед судом про відкладення розгляду справи, чим порушено загальні принципи судового процесу.
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Крючков І.М.., будучи неодноразово належно та завчасно повідомленими про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначені судові засідання не з`явилися, натомість адвокат Крючков І.М. подавав аналогічні за змістом клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 ..
Оскільки в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення в апеляційному порядку, передбачені ч.4 ст. 294 КУпАП, а також ту обставину, що судові засідання з метою забезпечення прав ОСОБА_5 , неодноразово відкладалися за його клопотаннями із аналогічних підстав, що розцінюються апеляційним судом як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, вважає за доцільне розглядати справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, який притягається до адміністративної відповідальності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи вп`яте при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якого не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.
При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч твердженням апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з вимогами пункту 2.1а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Судом встановлено, що 20.10.2025 року о 17:40 год. по вул. Князя Святослава у м. Сколе Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, керував належним ГО «ГАЛИЦЬКА ВАРТА» транспортним засобом марки VOLVO моделі XC90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.
Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР1 № 489086, котрий складений 20.10.2025 року о 17:59 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Маринцем В.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, котре призвело до порушення Правил дорожнього руху;
- довідкою, сформованою на підставі відомостей з порталу Національної поліції України, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, згідно котрої ОСОБА_1 був притягнений 05.08.2025 року до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., штраф не сплачено;
- отриманим з ЄДРСР примірником постанови Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/1637/24 та номером провадження 3/453/794/24, котра 09.04.2025 року, після її перегляду в апеляційному порядку, набрала законної сили, та котрою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;
- отриманим з ЄДРСР примірником постанови Сколівського районного суду Львівської області від 27.02.2025 року у справі за єдиним унікальним номером 453/2123/24 та номером провадження 3/453/42/25, котра 02.05.2025 року, після її перегляду в апеляційному порядку, набрала законної сили, та котрою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;
- записами з нагрудного відеореєстратора № 1895, котрі містяться на оптичному диску, долученому інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Маринцем В.В. до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, та котрі кореспондується з фактичними обставинами цієї справи про адміністративне правопорушення й вказують на факт порушення ОСОБА_1 інкримінованих йому Правил дорожнього руху.
Таким чином, висновок викладений у постанові Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті виключно безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Апеляційний суд не погоджується з твердженням захисника про те, що наявна у матеріалах справи інформаційна довідка про притягнення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки така є офіційним документом та складена відповідно до вимог п.п. 4-5 розділу VІІ “Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.
З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 був притягнений 05.08.2025 року до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., штраф не сплачено.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Стосовно розгляду судом першої інстанції справи за відсутності ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у його відсутності, але процесуальні права, в тому числі право на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.
Що стосується доводів апелянта на сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності не приймаються апеляційним судом, оскільки суд першої інстанції розглянув справу у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
постановив:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката – Крючкова Івана Миколайовича – залишити без задоволення.
Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ