КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
№ провадження 33/4809/40/26  Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В. 
Категорія - 130    Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2026 року      м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 02 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду м. Кропивницького від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 04.11.2025 року о 16:43 год. в м. Кропивницький по вул. Яновського, 50, керував транспортним засобом ВАЗ2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 7510, результат 0,65‰, з яким водій був згоден. Цим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України.
Своє рішення суд мотивував тим, що вина  ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503328 від 04.11.2025 року;
- посвідченням водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 26.06.2007 року;
- роздрукованим чеком Drager Alcotest 7510 ARMF-0311, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 0,65 ‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підтверджує тестування ОСОБА_1 проведеного 04.11.2025 року з результатом проба позитивна 0,65 ‰, з яким ОСОБА_1 згоден;
- свідоцтвом ДП «Київоблстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Drager Alcotest 7510 ARMF-0311від 27.11.2024 року № П 51 QM 2187 103 24, чинним до 27.11.2025 року;
- відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейського № 472157, 473443, та камери мобільного телефона, що містяться на DVD-диску, на яких відображено, що 04.11.2025 року о 16:44 год. поліцейські зупинили транспортний засіб ВАЗ2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним ПДР України. Поліцейські пояснили, що причиною зупинки було те, що водій не пропустив пішохода на пішохідному переході, на що ОСОБА_1 вказав, що він об`їжджав яму. В подальшому, ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest, результат тесту склав 0,65 ‰, з яким водій погодився (час на відео 17:22 год.). 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.
У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає,що матеріалах справи відсутній відеозапис керування ним транспортним засобом, контрольного забору повітря перед продуттям, підписання ним акту огляду на стан сп`яніння, оригіналу тесту Drager Alcotest 7510 та направлення для проведення огляду на стан сп`яніння.. При цьому, надані відеозаписи належним чином не завірені. 
При цьому, транспортним засобом апелянт не керував, та не був зупинений, оскільки стояв на узбіччі і нікому не перешкоджав у русі.
Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції не з`явився, подано клопотання про те, що вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить задовольнити після виклику та допиту свідків, працівника поліції який склав адміністративні матеріали, витребувати постанову та просить відкласти розгляд справи з метою призначення захисника та надати можливість в ознайомленні з матеріалами справи. 
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Відповідно до правових висновків, зазначених, у статті 6 Європейської Конвенції з прав людини, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Крім того конвенція встановлює право кожного на доступ до справедливого та безстороннього правосуддя. Однак таке право не є абсолютним, та може бути обмеженим з об`єктивних підстав, визначених законом з обов`язковим врахуванням принципу розумності строків для розгляду справи.
У справі «N.B. проти України» Суд зазначив, що «розумність тривалості розгляду справи має визначатися в світлі обставин справи, а також з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника»(«N.B. проти України», 3 квітня 2008 року, §40).
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо неї, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
У рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.
Так, у повідомленні про відкладення розгляду справи має міститися конкретна інформація щодо об`єктивної неможливості з`явлення до суду, що є необхідною передумовою обґрунтованості ухваленого судом рішення про відкладення апеляційного розгляду, а також запобігання зловживанням процесуальними правами та дотримання розумних строків розгляду.
Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїх правових висновках у справі №800/547/17, обов`язок судів «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника справи про судове засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні.
Суд наголошує, що безпосередня участь скаржника в судовому засіданні є його правом та бажанням, де функція суду полягає у своєчасному повідомленні про час і місце розгляду справи. 
Таким чином, судом забезпечений учасникам процесу доступ до суду, проте учасники процесу не скористалися своїми процесуальними правами. 
Окрім цього, положеннями чинного КУпАП не передбачено призначення судом захисника під час розгляду справи про адміністративні правопорушення тому клопотання скаржника щодо призначення захисника слід відхилити з тих підстав, що 24.12.2025 року розгляд справи відкладався за клопотанням останнього з метою залучення захисника та ознайомлення з матеріалами справи. З урахуванням часу перебування справи в апеляційному суді з 22.12.2025, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності мала достатньо часу для реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, зокрема ознайомитись з матеріалами справи, в тому числі і звернутись до уповноваженого суб`єкту про призначення йому захисника за рахунок державного бюджету, пред`явивши встановлені законодавством документи. 
При цьому, в клопотанні про відкладення розгляду справи апелянт зазначає, що через хворобу він не мав можливості ознайомитись з матеріалами провадження, проте, останнім до суду не надано докази щодо перебування на лікарняному та інших завірених належним чином доказів. 
У зв`язку недопущенням затягування та порушенням строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП та з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення та неодноразово подані ним клопотання, у судове засідання не з`явився, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч.6 ст. 294КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.
Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис події, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503328 04.11.2025 року о 16:43 год. в м. Кропивницький по вул. Яновського, 50, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 7510, результат 0,65‰, з яким водій був згоден. Цим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України. 
При цьому, пунктом 2.9 а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Під час спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції жодним чином не виказував побажань залучити перекладача, крім того із спілкування із працівниками поліції не вбачається того факту, що ОСОБА_1 їх не розумів, або не розумів за що його було зупинено та на яких підставах було складено постанову та протокол про адміністративне правопорушення. Спілкувався ОСОБА_1 на російській мові, що було зрозуміло, як для працівників поліції так і зручно було самому. Згідно матеріалу відеозапису вбачається, що працівники поліції запитали в ОСОБА_1 чи розуміє він українську мову, на що від відповів що розуміє та виконував усі вказівки інспектора поліції. З огляду на викладене, суд вважає клопотання апелянта щодо залучення перекладача необґрунтованим. 
З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився працівниками поліції з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alcotest 7510 і згідно роздруківки даного приладу (тест №240 від 04.11.2025 року) результат проведеного огляду на стан сп`яніння показав вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі в розмірі 0,65‰ (а.с. 3). 
До того ж, у розмові з поліцейськими ОСОБА_1 повідомив, що об`їжджав яму та їхав за дружиною. Тому суд відхиляє доводи апелянта щодо того, що останній транспортним засобом не керував та не був зупинений, стояв на обочині дороги.
При цьому, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений працівником поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 , про що міститься відповідні підписи в протоколах від 04.11.2025 року (а.с. 1), з результатом огляду останній був згоден та відмовився проїхати до найближчого медичного закладу з метою визначення стану сп`яніння, про що належним чином зафіксовано матеріалами відеозапису.
Згідно з положеннями ч.2 ст.266 КУпАП, участь двох свідків під час проведення огляду осіб обов`язкова лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Матеріали справи свідчать про те, що поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису, а відтак твердження апелянта про необхідність додаткового допиту свідків є необґрунтованим.
Окрім цього, суд відхиляє доводи апелянта стосовно того, що в матеріалах відеозапису відсутній відеозапис контрольного збору повітря, оскільки проведення огляду за допомогою алкотестера та видихання повітря належним чином зафіксовано на другому відеозаписі, що міститься в матеріалах справи під назвою IMG_3069 (а.с.6). 
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом
Твердження апелянта, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому, на спростування доводів апелянта, ОСОБА_1 за змістом відеозапису, не висловлював заперечень щодо перебігу огляду, не вимагав надати їй сертифікат відповідності чи свідоцтво про повірку приладу, за допомогою якого здійснювався огляд.
Інші обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, про що суд першої інстанції обґрунтовано навів в своєму рішенні, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.
Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 02 грудня 2025 року - залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 02 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду   Р.В. Широкоряд