ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/5614/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській область щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000 у пільговому обчисленні (зарахувавши рік роботи у цей період за один рік і шість місяців), а також без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках про заробітну плату від 12.10.2018, виданої ТОВ «Електросила», від 10.10.2018 № 04-05-02-32/1253 та від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455, виданих «ПАО Сбербанк»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з 15.11.2024, із врахуванням при обчисленні пенсії періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000, у пільговому обчисленні (зарахувавши рік роботи у цей період за один рік і шість місяців) та заробітної плати, зазначеної у довідках про заробітну плату від 12.10.2018, виданої ТОВ «Електросила», від 10.10.2018 № 04-05-02-32/1253 та від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455, виданих «ПАО Сбербанк», з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що період роботи в російській федерації в районах Крайньої Півночі підтверджується основним документом - трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 27.05.1985, в якій містяться записи про прийняття та звільнення з роботи, номери наказів та дати, печатка підприємства та підписи посадової особи, що свідчить про достатність доказів для зарахування вказаного періоду роботи до стажу позивача. Також звертає увагу, що на час набуття спірного страхового стажу діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, тому позивач має право на зарахування вказаного стажу на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців за роботу в районі Крайньої Півночі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що 23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР. Росія припинила участь в Угоді 01.01.2023. Тому вважає, що до страхового стажу врахувати період роботи позивача на території Російської Федерації за вказаний період відсутні правові підстави. Також зазначає, що на даний час не має змоги направити до органів Пенсійного фонду російської федерації запит на предмет відповідності довідки про заробітну плату, у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться на території російської федерації, а АТ «Укрпошта» з 24.02.2022 тимчасово припинило приймання всіх міжнародних відправлень до російської федерації та республіки Білорусь. Отже, врахувати заробітну плату для обчислення пенсії по інвалідності на підставі довідок не можливо, оскільки відсутній акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії по інвалідності.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком з 21.09.2018 призначену згідно з Тимчасовою Угодою між Урядом України і урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої півночі в галузі пенсійного забезпечення (а.с. 23-24).
Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 27.05.1985, а також архівних довідок від 19.02.2018 № 1204-02/10708; від 19.02.2018 № 1204-02/10709; довідки про заробітну плату від 10.10.2018 № 04-05-02-32/1253; 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455; довідки від 10.12.2018 № 1214/345 ОСОБА_1 працювала в організаціях на території російської федерації в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987 в Автобазі № 7 треста «Уренгойгазжилстрой» на посаді касира; з 25.11.1987 по 31.12.1990 в Новоуренгойское центральне відділення № 8369 Сбербанк на посаді касира; 30.12.1987 у зв`язку з реорганізацією ОСОБА_1 було переведено у відділення Сбербанка СРСР № 8369 на посаду касира операційного відділу в місті Новий Уренгой; з 01.12.1998 по 24.11.1991 на посаді старшого касира операційного відділу у відділення Сбербанка СРСР № 8369; Відповідно запису № 7 в трудовій книжці позивача , який внесений відповідно до наказу № 8 від 28.03.1991 та довідки від 10.12.2018 № 1214/345 зазначено, що Новоуренгойське Центральне відділення Ощадного банку СРСР № 8369 перейменовано в Новоуренгойське відділення № 8369 Ощадного банку РФ Тюменської області; з 25.11.1991 по 26.02.1992 працювала на посаді завідуючого кладової у відділенні Сбербанка № 8369; з 27.04.1992 по 09.02.1993 працювала касиром операційного відділення Сбербанка № 8369; з 10.02.1993 по 12.05.1996 працювала старшим касиром філіалу № 5 Сбербанка № 8369; з 13.05.1996 по 31.05.1996 працювала старшим касиром філіалу № 2 Сбербанка № 8369; з 01.06.1996 по 19.08.1996 працювала старшим касиром-контроля-оператором Сбербанка № 8369 (а.с.12-13; 15-17).
Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 02.09.1996 ОСОБА_1 з 02.09.1996 по 18.12.2000 працювала в ОО «Електросила» на посаді касира в місті Новий Уренгой район Крайньої Півночі (а.с.14).
24.01.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та просила зробити перерахунок згідно довідок про заробітну плату від 21.02.2018 № 04-05-02-32/1465, від 12.10.2018 № б/н та зарахувати стаж в районах Крайньої Півночі в кратності (а.с. 39-43).
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівські області листом від 20.03.2025 № 3324-2376/С-02/8-2500/25 повідомило позивача, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону (а.с. 23-24).
Вважаючи вказану бездіяльність протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. 
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Абзацом першим частини першої статті 24 Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац перший частини другої статті 24 Закону).
Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою статті 44 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Згідно підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Так, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, який повинен бути підтверджений відповідними доказами, зокрема, трудовою книжкою.
В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (далі - в редакції, чинній на час внесення спірних записів в трудову книжку).
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17 (адміністративне провадження № К/9901/24469/18).
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Таким чином, на громадяни держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, які працювали на територіях інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Суд зазначає, що неможливість проведення перевірки не ставить у залежність питання про призначення пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу та врахуванні заробітної плати.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та триває на даний час.
Також постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 було постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.
Разом з тим, суд зазначає, що позивач набув трудовий стаж до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Так, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності видачі вищенаведених довідок.
У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.
Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений свого права щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000.
Щодо зарахування позивачу в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців, то суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Згідно пункту 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 352/1612/15а, від 10.09.2019 у справі № 348/2208/16-а та від 18.06.2020 у справі № 537/1415/17.
За встановленими обставинами, позивач працювала в організаціях на території російської федерації в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987 в Автобазі № 7 треста «Уренгойгазжилстрой» на посаді касира; з 25.11.1987 по 31.12.1990 в Новоуренгойское центральне відділення № 8369 Сбербанк на посаді касира; 30.12.1987 у зв`язку з реорганізацією ОСОБА_1 було переведено у відділення Сбербанка СРСР № 8369 на посаду касира операційного відділу в місті Новий Уренгой; з 01.12.1998 по 24.11.1991 на посаді старшого касира операційного відділу у відділення Сбербанка СРСР №8369; відповідно запису № 7 в трудовій книжці позивача, який внесений відповідно до наказу № 8 від 28.03.1991 та довідки від 10.12.2018 № 1214/345 зазначено, що Новоуренгойське Центральне відділення Ощадного банку СРСР № 8369 перейменовано в Новоуренгойське відділення № 8369 Ощадного банку РФ Тюменської області; з 25.11.1991 по 26.02.1992 працювала на посаді завідуючого кладової у відділенні Сбербанка №8369; з 27.04.1992 по 09.02.1993 працювала касиром операційного відділення Сбербанка №8369; з 10.02.1993 по 12.05.1996 працювала старшим касиром філіалу № 5 Сбербанка №8369; з 13.05.1996 по 31.05.1996 працювала старшим касиром філіалу №2 Сбербанка №8369; з 01.06.1996 по 19.08.1996 працювала старшим касиром-контроля-оператором Сбербанка №8369; з 02.09.1996 по 18.12.2000 працювала в ОО «Електросила» на посаді касира в місті Новий Уренгой район Крайньої Півночі (а.с. 12-17).
Отже, факт роботи позивача на території російської федерації в районах Крайньої Півночі підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.05.1985 та НОМЕР_4 від 02.09.1996, а тому позивач з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000 має право на зарахування вказаного періоду трудової діяльності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців.
За приписами частини другої статті 10 Закону України «Про зайнятість населення» права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Положеннями абзацу 5 частини першої статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
З огляду на вказану норму та враховуючи те, що персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування запроваджений в Україні з 01.07.2000, але такий облік не охоплює осіб, які працювали поза межами України, Верховний Суд у постанові від 29.01.2024 у справі № 560/5001/21 прийшов до висновку, що підтвердження нарахованої заробітної плати для осіб, які працювали поза межами України та мають право на призначення пенсії в Україні, має відбуватися на підставі первинних документів.
Поряд з цим, у згаданій вище постанові Верховний Суд вказав на можливості врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману поза межами України (в російській федерації), лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.
Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
У відповідності до підпункту 3 пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Як слідує із заяви про перерахунок пенсії від 24.01.2024 позивач просив зробити перерахунок пенсії згідно довідок про заробітну плату від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455, від 12.10.2018 № б/н та від 21.02.2018 № б/н та зарахувати стаж в районах Крайньої Півночі в кратному розмірі.
В матеріалах справи та в матеріалах пенсійної справи наявні довідки від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455 та від 12.10.2018 № б/н.
Жодних зауважень змісту до наданих довідок відповідачем під час розгляду заяви про перерахунок пенсії в листі не зазначено.
Тому, довідка про заробітну плату від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455, видана Сбербанком, підлягає врахуванню при обчисленні пенсії позивача, оскільки вона містить інформацію про відрахування до Пенсійного фонду.
Довідка від 12.10.2018 № б/н, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросила», на підлягає врахуванню, оскільки не містить відомостей про відрахування до Пенсійного фонду.
Також суд зазначає, що довідки від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455 та від 10.10.2018 № 04-05-02-32/1253, видані «ПАО Сбербанк», є ідентичними за змістом, але одна видана позивачу, а інша територіальному органу ПФУ. 
Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно абзацу другого частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000 в розрахунку 1 рік за 1 рік і 6 місяців із врахуванням заробітної плати згідно довідки від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455 виданої «ПАО Сбербанк»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 24.01.2024 (з дати подання заяви) шляхом зарахування до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000, в розрахунку 1 рік за 1 рік і 6 місяців із врахуванням заробітної плати згідно довідки від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455 виданої «ПАО Сбербанк» та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 820,20 грн. 
Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ 21390940) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000 в розрахунку 1 рік за 1 рік і 6 місяців із врахуванням заробітної плати згідно довідки від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455 виданої «ПАО Сбербанк».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 24.01.2024 (з дати подання заяви) шляхом зарахування до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 27.05.1985 по 28.09.1987, з 25.11.1987 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 19.08.1996, з 02.09.1996 по 18.12.2000, в розрахунку 1 рік за 1 рік і 6 місяців із врахуванням заробітної плати згідно довідки від 13.11.2018 № 04-05-02-32/1455 виданої «ПАО Сбербанк».
В решті позову відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 820,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26.01.2026.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ