ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Чернівці Справа № 600/7516/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень. 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить: 
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/453/Ж10/24-13-24-04 щодо штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020 грн;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00000/454/Ж10/24-13-24-04 щодо штрафних (фінансових) санкцій на суму на суму 340,00 грн;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/455/Ж10/24-13-24-04 щодо штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020 грн;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування від 18.01.2023 №00000/456/Ж10/24-13-24-04 на суму 61994,33 грн та штрафні (фінансові) санкції на суму 15498,58 грн;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування від 18.01.2023 №00000/457/Ж10/24-13-24-04 на суму 5166,19 грн та штрафні (фінансові) санкції на суму 1291,55 грн;
визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.01.2023 № Ф-00000/458/Ж10/24-13-24-04 на суму 51411,36 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у зв`язку з припиненням ним підприємницької діяльності, ГУ ДПС у Чернівецькій області прийняло рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності. Необґрунтовані висновки податкового органу стали підставою для донарахування податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску та винесення оскаржуваних податкових повідомлень- рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 18.01.2023 № Ф-00000/458/Ж10/24-13-24-04. Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшено суму грошового зобов`язання за платежами: податок на доходи фізичних осіб в сумі 6199433 грн, військовий збір в сумі 5166,19 грн та нараховано недоїмку (заборгованість) зі сплати єдиного внеску в сумі 51411,36 грн, а також накладено штрафні санкції в сумі 1020,00 грн, 340,00 грн, 1020,00 грн, 15498,58 грн, 1291,55 грн. Оскільки у нього наявні усі документи, що підтверджують дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 (перебував на загальній системі оподаткування) та з 01.01.2020 по19.10.2020 (був платником єдиного податку 2 групи) відтак, податковим органом протиправно нараховано заборгованість із сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску, що виключає можливість нарахування зобов`язань та застосування штрафних санкцій. Зазначає, що згідно його первинних документів його витрати за період з 09.09.2019 по 30.12.2019 становлять 157964,15 грн., що підтверджується даними книги обліку доходів і витрат, банківськими виписками та іншими первинними документами.
Оскільки відповідачем під час проведення перевірки не були враховані понесені ним витрати, позивач вважає, що оскаржувані рішення винесені на підставі висновків акту перевірки є протиправними та підлягають скасуванню. 
За вказаною позовною заявою, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). 
Головне управління ДПС у Чернівецькій області ГУ ДПС у Чернівецькій області подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просило у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, оскільки оскаржувані рішення прийнято на підставі чинного законодавства, у зв`язку із не надання доказів про фактично понесені витрати.
Ухвалою суду від 13.02.2025 за клопотанням позивача в адміністративній справі призначено судову економічну експертизу. Проведення судової економічної експертизи доручено судовому експерту Родич Олені Василівні та попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 та ст. 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від покладених на нього обов`язків. Провадження в адміністративній справі зупинено до одержання висновку експертизи. 
У зв`язку з надходженням на адресу суду висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи по адміністративній справі № 600/7516/23-а разом з матеріалами адміністративної справи, ухвалою суду від 20.11.2025 поновлено провадження у справі.
Не погоджуючись з висновками судово-економічної експертизи, відповідач подав до суду письмові заперечення щодо висновку експерта, в яких вказував, що висновки експерта не спростовують допущені позивачем порушення, які відображено в акті перевірки.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований 09.09.2019 як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків 25.09.2006. Місце знаходження: АДРЕСА_1 .
Основними видами діяльності позивача є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) 56.30 Обслуговування напоями 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах 
19.10.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності позивача, як фізичної особи – підприємця ( Т.1 а.с. 9-10, 13).
02.11.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 1459-п “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ”, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з 05.12.2022 тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.09.2019 по 19.10.2020 (Т.2 а.с. 83). 
На підставі вказаного наказу, відповідачем виписано повідомлення № 253/Ж4/24-13-24-04 від 02.11.2022 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (Т.2 а.с. 82).
У зв`язку з проведенням документальної позапланової перевірки, 02.11.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області сформовано запит № 8114/6/24-13-24-04-05 про надання документів, в якому запропоновано позивачу надати в термін до 12 год. 00 хв. 05.12.2022 до ГУ ДПС у Чернівецькій області копії документів щодо здійснення господарської діяльності за період з 09.09.2019 по 19.10.2020 (Т. 2 а.с. 84- 86).
Згадані вище наказ № 1459-п від 02.11.2022, повідомлення № 253/Ж4/24-13-24-04 від 02.11.2022 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, запит № 8114/6/24-13-24-04-05 від 02.11.2022 про надання документів направлено відповідачем на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 80, 81). 
Як стверджує у позові позивач, вказаний лист надісланий за адресою реєстрації ( АДРЕСА_1 ) та отриманий його матір`ю, оскільки фактично він не проживає за вказаною адресою.
Більше того, позивач зазначає, що не мав можливості надати документи у термін до 12 год. 00 хв. 05.12.2022, про що повідомив у грудні 2022 у телефонному режимі відповідача, оскільки він фактично працює та проживає у місті Вишневе Київської області, тому у зв`язку із обстрілами та періодичною відсутністю електроенергії, просив перенести перевірку на березень 2023 року.
Оскільки у термін до 12 год. 00 хв. 05.12.2022 позивачем не було надано документи пов`язані із здійсненням господарської діяльності, 16.12.2022 відповідачем складено акт про ненадання документів № 486/Ж6/24-13-24-04-06/ НОМЕР_1 (Т. 2 а.с. 79). 
На підставі наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області № 1459-п від 02.11.2022, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за період з 09.09.2019 по 19.10.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, за результатами якої складено акт від 16.12.2022 № 4990/Ж5/24-13-24-04-06/ НОМЕР_1 (Т. 1 а.с. 26-52, Т. 2 а.с. 52 – 78).
За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем: 
- п. 294.2, п.294.6 ст.294 та п. 296.2 ст. 296 Податкового Кодексу України, а саме: платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано ліквідаційну декларацію платника єдиного податку за 2020 рік; 
- п. 44.1, 44.3, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст. 85, пп.177.4.1 пп.177.4.5 п.177.4, п.177.10 ст. 177, пп. 296.1.1 п. 296.1 ст.296 Податкового кодексу України, в наслідок чого не забезпечено платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 надання, зберігання первинних бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського обліку, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
пп.164.1.1, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.2, пп.177.4.5, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 61994,33 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019;
- п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено заниження платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 суми військового збору на загальну суму 5166,19 грн за період з 09.09.2019 по 19.10.2020;
- п.51.1 ст.51, пп.176.2.6) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 1 кв. 2020 р., граничний термін подання 12.05.2020, фактично подано 07.08.2020;
- п. 2 ст. 7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, внаслідок чого платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено єдиний внесок в загальній сумі 51411,36 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019.
Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.12.2022 № 4990/Ж5/24-13-24-04-06/ НОМЕР_1 направлено платнику податків фізичній особі – ОСОБА_1 листом від 16.12.2022 №10095/6/24-13-24-04-05 рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 24, 25).
Згідно довідки Укрпошти від 28.12.2022 рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "адресат відмовився від одержання" (Т. 1 а.с. 24).
На підставі висновків згаданого акту документальної позапланової невиїзної перевірки, 18.01.2023 відповідачем винесено наступні рішення:
- податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 №00000/456/Ж10/24-13-24-04 (форма “Р”), яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 77492,91 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 61994,33 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 15498,58 грн (Т. 1, а.с. 19, Т.2 а.с. 39);
- податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/457/Ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 6457,74 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 5166,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 1291,55 грн (Т 1, а.с.18, Т.2 а.с. 38);
- податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/455/Ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн (Т. 1, а.с. 20, Т.2 а.с. 40);
- податкове повідомлення-рішення 18.01.2023 № 00000/454/Ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн (Т. 1 а.с. 21, Т.2 а.с. 41);
- податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/453/Ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020 грн (Т. 1 а.с. 22, Т.2 а.с. 42);
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.01.2023 № Ф-00000/458/Ж10/24-13-24-04 на суму 51411,36 грн (Т 1, а.с.17, Т.2 а.с. 37).
Про прийняті рішення за результатами позапланової невиїзної перевірки відповідач повідомив позивача листом від 19.01.2023 № 760/6/24-13-24-04 рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 16, Т. 2 а.с. 36).
Згідно довідки Укрпошти рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (Т.1 а.с. 15, Т. 2 а.с. 35).
01.05.2023 позивач направив листа до відповідача із проханням надіслати на адресу його фактичного проживання: АДРЕСА_2 , матеріали перевірки (Т.1 а.с. 14).
Головне управління ДПС у Чернівецькій області листом від 22.05.2023 № 8312/6/24-13-24-04 направило на адресу позивача матеріали перевірки та податкові повідомлення-рішення, вимогу, які отримано ним 30.05.2023, що підтверджується копією конверта та роздруківкою трекінгу відправлень (Т.1 а.с. 60, 61).
Не погоджуючись з діями відповідача щодо проведення перевірки та винесеними рішеннями, позивач подав скарги до ДПС України.
За результатами розгляду скарги, 11.04.2023 ДПС України повідомило позивача, що посадові особи відповідача під час проведення перевірки діяли в межах чинного законодавства (Т. 1 а.с. 209 - 211).
За результатами розгляду скарги, 26.09.2023 ДПС України залишила скаргу без розгляду (Т. 2 а.с. 26 - 27).
Вважаючи винесені контролюючим органом податкові повідомлення-рішення та вимогу протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно з абз. 1 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до абз. 4 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Згідно з абз. 6 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
У ст. 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема у п. 78.1 цієї статті передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з визначених у цьому пункті підстав.
Так, відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. 
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 ПК України).
Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у ст. 79 ПК України. 
Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 79.3 ст. 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Згідно з п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що предметом документальної перевірки є, зокрема, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.
Документальна невиїзна перевірка проводиться в приміщенні контролюючого органу без обов`язкової присутності платника податку, у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених цим Кодексом, зокрема у ст. 78 ПК України.
Норми, що регулюють порядок та підстави проведення документальної невиїзної перевірки, не передбачають процедури допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Так, позапланова невиїзна документальна перевірка проводиться на підставі рішення керівника податкового органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платникові податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення копії наказу про призначення перевірки та інформації про дату початку та місце проведення перевірки.
Таким чином, за умови надсилання кореспонденції за податковою адресою платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення до початку перевірки, контролюючий орган слід вважати таким, що виконав вимоги п. 79.2 ст. 79 ПК України. Водночас, несвоєчасність (тобто після початку перевірки) отримання платником відповідного листа може ставитися у провину контролюючому органу лише у випадку, якщо така несвоєчасність настала з його вини.
Судом встановлено, що про прийняті податкові повідомлення-рішення позивач дізнався після отримання 30.05.2023 матеріалів перевірки та податкових повідомлень-рішень, вимоги, які були направлені Головним управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області супровідним листом від 22.05.2023 № 8312/6/24-13-24-04.
У позові в обґрунтування своїх вимог позивач, серед іншого, вказував, що під час проведення перевірки відповідачем не враховано витрати, які він поніс. У позові позивач стверджував, що звертаючись із скаргою до ДПС України надав документи, які підтверджують понесені ним витрати, безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю. 
З огляду на наведене, позивач вважає, що під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та під час проведення процедури адміністративного оскарження рішень контролюючим органом не були досліджені документи, що підтверджують понесені ним витрати.
На підтвердження наведених обставин, позивач надав до суду письмові докази, а також висновок судового експерта № 46 від 12.05.2025.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне. 
У матеріалах справи міститься висновок судового експерта Родич О.В. за результатами проведення судово - економічної експертизи у справі № 600/7516/23-а, на підставі ухвали суду від 13.02.2025. 
Дослідженням висновку судово - економічної експертизи № 46 від 12.05.2025 встановлено, що вказана експертиза проведена судовим експертом Родич Олені Василівні, який внесений до реєстру атестованих судових експертів та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у відповідності до ст. 384 КК України (Т. 2 а.с. 115 - 137).
На вирішення судово-економічної експертизи поставлено наступні питання: 
- чи підтверджуються документально висновки викладені в акті Головного управління ДПС у Чернівецької області від 16.12.2022 № 4990/Ж5/24-13-24-04-06/2878221430 “Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 09.09.2019 по 19.10.2020, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.09.2019 по 19.10.2020 ” в частині порушення ОСОБА_1 :
- пп.164.1.1, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.2, пп.177.4.5, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 61994,33 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019;
- п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суми військового збору на загальну суму 5166,19 грн за період з 09.09.2019 по 19.10.2020;
- п.2 ст. 7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, внаслідок чого занижено єдиний внесок в загальній сумі 51411,36 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019. 
Відповідно до ухвали суду від 13.02.2025, судово-економічну експертизу виконала судовий експерт Родич Олена Василівна, яка має вищу економічну освіту по спеціальності “Облік і аудит”, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 11.1 “Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності”, 11.2 “Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій”, 11.3 “Дослідження документів фінансово-кредитних операцій”. Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта №91-23/П від 23.11.2023 року, №101-23/П від 14.12.2023 року, №102-23/П від 23.11.2023 року, термін дії свідоцтва безстроковий. Стаж експертної роботи експерта з 2011 року. 
Дослідженням висновку № 46 від 12.05.2025, за результатами проведення судової економічної експертизи встановлено, що судовий експерт Родич О.В. попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від покладених на нього обов`язків, у відповідності до ст. ст. 384, 385 КК України. 
У висновку № 46 від 12.05.2025, за результатами проведення судової економічної експертизи зазначено, що в матеріалах справи є копія Додаток Ф2 Податкової декларації про майновий стан та доходи “Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою” ОСОБА_1 за звітний період 2019 рік.
Згідно додатку Ф2 відображені наступні показники:
у колонці 4 “сума одержаного доходу” на загальну суму 148295,81 грн., (платник отримав дохід від роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування та напоями, а саме пивом);
у колонці 5 “вартість придбаних ТМЦ, реалізованих або використаних у виробництві продукції” на загальну суму 58592,10 грн. ;
у колонці 6 “витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату” на загальну суму 11314,05 грн. ;
у колонці 7 “інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, надання послуг” на загальну суму 88058,00 грн. ;
у колонці 9 “сума чистого оподаткованого доходу” від`ємне значення на загальну суму (-9668,34) грн.
Одержаний дохід за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 згідно даних наведених у таблиці Книги Excel, сторінка дохід (продаж в магазині 2019 р.) відповідно до фіскальним звітам дохід від здійснення діяльності відповідно з КВЕД 47.11 становив 139222,63 грн та відповідно з КВЕД 47.25 становив 9073,18 грн. Загальна сума доходу становила 148295,81 грн.
Відповідно до виписки AT КБ “ПРИВАТБАНК” по банківському рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 01,09.2019 по 30.09.2019 були здійснені розрахунки з еквайрингу (Еквайринг - це процес отримання безготівкової оплати за товари та послуги за допомогою карток у мережі інтернет чи офлайн) по торгівельній точці GUDBIR термінал S12104АР м. Київ, тобто дохід від здійснення господарської діяльності становив 9073,18 грн.
Відповідно підклеєним чекам та внесеною інформацією в колонці 5 (операція “службова видача” використовується для реєстрації суми готівки, яка вилучається з місця проведення розрахунків та/або видається держателям електронних платіжних засобів) за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 дохід від здійснення діяльності відповідно з КВЕД 47.11 становив 139222,63 грн.
Отже, загальна сума доходу за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 платника становила 148295,81 грн.
Відповідно додатку Ф2 Податкової декларації про майновий стан та доходи, за даний період платником у колонці 5 “вартість придбаних ТМЦ, реалізованих або використаних у виробництві продукції” відображено показник на загальну суму 58592,10 грн.
В межах наданих на дослідження документів, за результатними експертного дослідження, судовим експертом сформовано реєстр фактично понесених витрат ФОП ОСОБА_1 за даний період, на придбання ТМЦ, реалізованих або використаних у виробництві продукції, що підтверджуються первинними документами (Додаток №1 до Висновку). 
За результатами експертного дослідження вартість придбаних ТМЦ, реалізованих або використаних у виробництві продукції, які підтверджуються первинними документами становить на загальну суму 54394,11 грн (Додаток №1 до Висновку).
Відповідно додатку Ф2 Податкової декларації про майновий стан та доходи, за даний період платником у колонці 6 “витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату” відображено показник на загальну суму 11314,05 грн.
Відповідно до виписки AT КБ “ПРИВАТБАНК” по банківському рахунку № НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 за даний період здійснено перерахування військового збору з заробітної плати найманим працівникам в сумі 101,79 грн. та сплачено єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок у сумі 1492,86 грн.
Отже, загальна сума понесених та документально підтверджених витрат на оплату праці становить 1594,65 грн.
Відповідно додатку Ф2 Податкової декларації про майновий стан та доходи, за даний період платником у колонці 7 “інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, надання послуг” відображено показник на загальну суму 88058,00 грн.
В межах наданих на дослідження документів, за результатними експертного дослідження, судовим експертом сформовано реєстр фактично понесених витрат ФОП ОСОБА_1 за даний період, а саме інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг, що підтверджуються первинними документами.
За результатами експертного дослідження інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг, які підтверджуються первинними документами становить на загальну суму 120572,11 грн (Додаток №2 до Висновку).
Таким чином, за результатами експертного дослідження, оподаткований дохід платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за 2019 рік становить: 148295,81 грн - 176561,20 грн = (-28265,39) грн, тобто від`ємне значення чистого оподатковано доходу.
Так як, згідно експертного дослідження судового експерта, оподаткований дохід платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за 2019 рік становить (-28265,39) грн., тобто від`ємне значення чистого оподатковано доходу, тому сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб становить 0,00 грн.
Виходячи із вищевикладеного, за результатами експертного дослідження експертом зроблено висновок, що документально не підтверджується висновок викладений в акті Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 16.12.2022 №4940/Ж5/24-13-24-04- 06/2878221430 “Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 09.09.2019 року по 19.10.2020 з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.09.2019 року по 19.10.2020 року” в частині порушення ОСОБА_1 , а саме: 
- пп.164.1.1, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.2, пп.177.4.5, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 61994,33 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019;
- п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суми військового збору на загальну суму 5166,19 грн за період з 09.09.2019 по 19.10.2020;
- п.2 ст.7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, внаслідок чого занижено єдиний внесок в загальній сумі 51411,36 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019, а підтверджується занижена сума внеску, яка становить 3672,24 грн.
При вирішення даного спору суд враховує, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).
У відповідності до ч. 1 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні (ч. 1 ст. 108 КАС України).
Надаючи оцінку вказаному висновку експерта разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд зазначає наступне.
В акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.12.2022 зафіксовано, що позивач здійснював оподаткування одержаних доходів від здійснення діяльності у період з 09.01.2019 по 31.12.2019 на загальній системі оподаткування, а з 01.01.2020 по 19.10.2020 на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку 2 групи. 
За звітний податковий період з 09.09.2019 по 31.12.2019, 06.02.2020 позивач подав податкову декларацію. 
Перевіркою достовірності відображених показників у колонці 4 додатку Ф2 Декларації про майновий стан та доходи “сума одержаного доходу” показників за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 148295,81 грн встановлено, що ОСОБА_1 отримував дохід від роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування та напоями, а саме пивом.
Проведеною перевіркою відображеного показника за період сумі 148295,81 грн на підставі наявних в інформаційних базах даних ДПС України відомостей 1-ДФ, тощо, не встановлено заниження/завищення задекларованих платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 показників у колонці 4 додатку Ф2 Декларацій про майновий стан та доходи.
В п. 2.1.3 акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.12.2022 відображено, що перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та документально підтверджених витрат, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено завищення задекларованих показників у колонці 5, 6, 7, 8 додатку Ф2 Декларацій про майновий стан та доходи за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у сумі 150669,50 грн.
Перевіркою відображеного показника у колонці 5 додатку Ф2 Декларації про майновий стан та доходи “вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції” показників за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 58592,10 грн встановлено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не представлено фінансові, платіжні та інші документи, які б свідчили, про фактично понесені витрати “вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції”, про що складено акт про ненадання документів від 16.12.2022 №486/6/24-13-24-04-06/2878221430.
Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 58592,10 грн на підставі відомостей, відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи платника податків-фізичної особи, тощо встановлено завищення задекларованих платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 показників у колонці 5 додатку Ф2 Декларацій про майновий стан та доходи “вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції” всього на 58592,10 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019.
Суд зауважує, що за наведених підстав відповідачем зроблено висновки, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 на порушення вимог п.44.1 ст.44, пп.177.4.1 пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України зайво віднесено до складу витрат суму в розмірі 58592,10 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019.

Перевіркою показника, відображеного у колонці 6 додатку Ф2 Декларацій про майновий стан та доходи “витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату” за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 11314,05 грн встановлено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не представлено будь-які фінансові, платіжні та інші документи, які б підтверджували нарахування та виплату заробітної плати, про що складено акт про ненадання документів від 16.12.2022 №486/Ж6/24-13-24-04-06/2878221430. ї
Перевіркою показника, відображеного у колонці 6 додатку Ф2 Декларацій про майновий стан та доходи „витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату” за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 11314,05 грн. встановлено, завищення задекларованих позивачем показників у колонці 6 додатку Ф2 Декларації про майновий стан та доходи „витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату” всього на 9719,40 грн за період з 09.09.2019. по 31.12.2019.
В акті зазначено, що за період з 09.09.2019. по 31.12.2019 платником нараховано та перераховано військового збору з заробітної плати найманим працівникам в сумі 101,79 грн. та утримано і сплачено єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок у сумі 492,86 грн. Отже, загальна сума понесених та документально підтверджених витрат на оплату праці становить 1594,65 грн. 
Платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 на порушення вимог п.44.1 ст.44, пп. 177.4.2 пп. 177.4.5 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України зайво віднесено до складу витрат суму в розмірі 9719,40 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019, яка не підтверджена документально.

Перевіркою відображеного показника у колонці 7 додатку Ф2 Декларації про майновий стан та доходи “інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг” за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 88058,00 грн на підставі даних обліку платника, встановлено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не представлено будь-які фінансові, платіжні та інші документи, які б підтверджували фактичне понесення “інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг” за відповідний період, про що складено акт про ненадання документів від 16.12.2022 № 486/6/24-13-24-04-06/2878221430.
Проведеною перевіркою відображеного показника у колонці 7 додатку Ф2 Декларації про майновий стан та доходи інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг” за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 у загальній сумі 88058,00 грн на підставі відомостей, відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи платника податків-фізичної особи, встановлено завищення задекларованих платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 показників у колонці 7 додатку Ф2 Декларації про майновий стан та доходи “інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг” всього на 82358,00 грн.
Таким чином, зазначене вище призвело до безпідставного завищення витрат за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 на загальну суму 82358,00 грн. за рахунок включення до складу витрат на придбання ТМЦ, вартість яких не підтверджена відповідними платіжними документами, а саме чеками, платіжними дорученнями тощо, чим порушено пп. 177.4.3, пп. 177.4.4 п.177.4 ст 177 Податкового кодексу України 
Відповідачем у акті зазначено, що на підставі вищенаведеного, внаслідок порушення абз. 2 п.164.1 ст. 164, пп.164.1.3 п.164. ст. 164, п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 344412,93 грн, за період з 09.09.2019 по 31.12.2019.
Перевіркою правильності проведення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 61994,33 грн.
Судом встановлено, що одержаний дохід за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 становив 148295,81 грн
Разом з тим, згідно висновка експерта № 46 від 12.05.2025, судовим експертом документально підтверджується сума фактично понесених витрат позивача на суму 176561,20 грн, в тому числі:
- придбання ТМЦ, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 54394,11 грн;
- оплата праці та нарахування на заробітну плату - 1594,65 грн;
- інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг - 120572,44 грн.
Отже, у спірний період з 09.09.2019 по 31.12.2019 позивачем було понесено витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 176561,20 грн, які не було враховано відповідачем в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
Із змісту висновку експерта № 46 від 12.05.2025 видно, що на клопотання експерта № 40 від 12.03.2025 про надання додаткових документів, позивачем були надані документи, які підтверджують витрати на закупівлю товару, отриманих послуг, тощо. 
За період з 09.09.2019 по 31.12.2019 платник податків-фізична особа ОСОБА_1 перебував у господарських відносинах з наступними контрагентами: ТОВ “ДІ ТРАНС” 39314304 (договір поставки товару № 9856 від 06.11.2019, видаткові накладні); ТОВ “КОМПАНІЯ БРОВАРІЯ” 36482462 (договір № 101019/1 від 10.10.2019, видаткові накладні); ОСОБА_2 2266623993 (рахунки-фактури, видаткові накладні); ОСОБА_3 ФОП 3357408072 (рахунки-фактури, видаткові накладні); ТОВ “ПРОДМАРКЕТ ТРЕЙД” 41737595 (товарно-транспортні накладні, вантажно-розвантажувальні операції); ПРИЩЕПА В.І. 2716121495 (договір поставки № 191106/1 від 06.11.2019, рахунки-фактури, видаткові накладні); ТОВ “АДК ЛЛІР” 36940442 (договір поставки № 700/19 від 29.10.2019, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні); ТОВ ФІЛІЯ “РАТУШЕНКО-1” 37474721 (товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, відомість про вантаж); ТОВ “ФУДЕМБІР” 39506805 (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні); ТОВ “ШТРИХ-М Україна” 35810132 (рахунок на оплату, видаткова накладна); ПЛІНСЬКА Ю.В. ФОП 2919802545 (договір оренди № 10/09-19 від 2019, акт приймання-передач орендованого приміщення, квитанції, рахунки-фактури); ПП “ШЕРИФ-ПУЛЬТ 002” 41963440 (договір №7482790 від 23.09.2019 про надання послуг, прейскурант цін на надання послуг); ОСОБА_4 2567704599 (субліцензійний договір № 18032020); ОСОБА_5 ФОП НОМЕР_3 (рахунок, акт про виконані роботи № 1860-19Ф/11).
Під час розгляду справи по суті, в порушення вимог ст. ст. 73 – 77 КАС України відповідач не надав до суду належні та допустимі докази на спростування встановлених обставин по справі стосовно неврахування у складі витрат позивача, відповідно до п.п. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України, відомості про понесені витрати, пов`язані із господарської діяльності на загальну суму 176561,20 грн, а також висновку експерта щодо не підтвердження нормативно та документально висновків актів перевірки стосовно порушення позивачем п.п. 164.1.1, п.п.164.1.3 п.164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177, п.п. 177.4.5 п. 174.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 в загальній сумі 61994,33 грн 
Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки необґрунтовано зробив висновок в акті перевірки про заниження позивачем оподатковуваного доходу за спірні періоди на загальну суму 344412,93 грн, без урахування всіх обставин справи, зокрема: не врахував понесені витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 176561,20 грн. 
Статтею 108 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Беручи до уваги вищенаведене, суд погоджуються з висновком експерта, що позивачу неправомірно вказано на порушення пп.164.1.1, пп.164.1.3, п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п.177.2, пп. 177.4.5, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим безпідставно донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 61994,33 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019.
Суд звертає увагу, що заперечуючи проти висновку експерта, посилаючись на сумніви щодо його правильності та повноти, відповідач не скористався правом передбаченим ст. 111 КАС України щодо заявлення клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи. 
З матеріалів справи видно, що на підставі висновків акту перевірки від 16.12.2022, відповідачем 18.01.2023 винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/456/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 77492,91 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 61994,33 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 15498,58 грн (Т. 1 а.с. 19, Т.2 а.с. 39);
Дослідженням розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки від 16.12.2022 встановлено, що за порушення п.п. 164.1.1, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст.164, п.п. 177.2 ст. 177, п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України відповідачем донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 в сумі 61994,33 грн, а також застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 15498,58 грн (61994,33 грн х 25%) (Т. 2 а.с. 45).
З огляду на встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що в цій частині спірних правовідносин відповідач оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №00000/456/Ж10/24-13-24-04 від 18.01.2023 протиправно збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 77492,91 грн, у тому числі 61994,33 грн за податковими зобов`язаннями та 15498,58 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (61994,33 грн х 25%).
Тому, суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення №00000/456/Ж10/24-13-24-04 від 18.01.2023 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 77492,91 грн.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
З матеріалів справи видно, що на підставі висновків акту перевірки від 16.12.2022, відповідачем 18.01.2023 винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/457/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 6457,74 грн, в т.ч.: за податковими зобов`язаннями у сумі 5166,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 1291,55 грн (Т. 2 а.с. 38).
Стосовно порушення позивачем п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано 6457,74 грн військового збору, суд зазначає, що вказані донарахування є протиправними, оскільки здійснені відповідачем на підставі висновку про заниження чистого оподатковуваного доходу, помилковість якого судом визнано вище. 
Дослідженням розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки від 16.12.2022 встановлено, що за порушення вимог п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом № 71-ІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014", відповідачем донараховано позивачу військовий збір за період з 09.09.2019 по 19.10.2020 в сумі 5166,19 грн, а також застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1291,55 грн (5166,19 грн х 25%) (Т. 2 а.с. 44).
Судом встановлено, що висновки викладені в акті перевірки про заниження платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 суми військового збору на загальну суму 5166,19 грн. за період з 09.09.2019 по 19.10.2020 спростовані матеріалами справи.
З огляду на встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що в цій частині спірних правовідносин відповідач оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 18.01.2023 № 00000/457/Ж10/24-13-24-04 протиправно донарахував позивачу військовий збір.
Під час розгляду справи по суті, в порушення вимог ст. ст. 73 – 77 КАС України відповідач не надав до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на спростування встановлених обставин по справі та висновку експерта щодо не підтвердження нормативно та документально висновки акту перевірки в частині порушення позивачем п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано військовий збір.
Тому, суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/457/Ж10/24-13-24-04 щодо збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 6457,74 грн, в т.ч.: за податковими зобов`язаннями у сумі 5166,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 1291,55 грн (Т. 2 а.с. 38, 44).

З матеріалів справи видно, що на підставі висновків акту перевірки від 16.12.2022, відповідачем виявлено порушення п. 2 ст. 7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 та Закону України від 06.12.2016р. № 1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено єдиний внесок в загальній сумі 51411,36 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019.
Водночас, згідно експертного дослідження судового експерта, оподаткований дохід платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за 2019 рік становить – (28265,39) грн, тобто від`ємне значення чистого оподатковано доходу, він зобов`язаний визначити базу нарахування єдиного внеску з врахуванням меж розміру мінімальної заробітної плати за даний період. У IV кварталі 2019 року мінімальна заробітна плата становила 4173 грн х 22% = 918,06 грн (сума єдиного внеску на місяць). Тобто за звітний період сума єдиного внеску, який підлягає нарахуванню та сплаті платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 становить 3672,24 грн.
З огляду на вищенаведене, судовим експертом зроблено висновок, що документально не підтверджуються висновки зазначені в акті Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 16.12.2022 № 4990/Ж5/24-13-24-04-06/2878221430 в частині порушення позивачем п. 2 ст. 7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, внаслідок чого занижено єдиний внесок в загальній сумі 51411,36 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019, а підтверджується занижена сума внеску, яка становить 3672,24 грн.
З матеріалів справи видно, що на підставі висновків акту перевірки від 16.12.2022, відповідачем 18.01.2023 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/458/Ж10/24-13-24-04 на суму 51411,36 грн (Т. 2 а.с. 37).
Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач за наслідками позапланової невиїзної перевірки необґрунтовано зробив висновок в акті перевірки про заниження позивачем єдиного внесок в загальній сумі 51411,36 грн, без урахування всіх обставин справи.
Статтею 108 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Беручи до уваги вищенаведене, суд погоджуються з висновком експерта, що позивачу неправомірно нараховано єдиний внесок в загальній сумі 51411,36 грн за період з 09.09.2019 по 31.12.2019, відтак вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/458/Ж10/24-13-24-04 на суму 51411,36 грн є протиправною та підлягає скасуванню.
Суд звертає увагу, що заперечуючи проти висновку експерта в цій частині, посилаючись на сумніви щодо його правильності та повноти, відповідач не скористався правом передбаченим ст. 111 КАС України щодо заявлення клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи. 

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/453/Ж10/24-13-24-04, суд зазначає наступне.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Згідно 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.
В акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.12.2022 № 4990/Ж5/24-13-24-04-06/2878221430 зафіксовано, що в порушення п.44.1, 44.3, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, пп.177.4.1 пп.177.4.5 п.177.4, п.177.10 ст. 177, пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 Податкового кодексу України незабезпечено платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 надання, зберігання первинних бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського обліку, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Судом встановлено, що на підставі вказаного висновку, 18.01.2023 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/453/Ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративні санкції та інші санкції у розмірі 1020,00 грн (Т. 1 а.с. 22, Т.2 а.с. 42).
У висновку судового експерта підтверджено, що облік доходів та витрат за період з 09.09.2019 по 31.12.2019 платником здійснювався в електронній формі, а саме: у вигляді таблиць Книга Еxcel Macro-Enabled (код) .xlsm, а також ведеться книга обліку розрахункових операцій.
Під час судового розгляду справи позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження ведення книгу обліку доходів та витрат, первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Водночас, в порушення вимог ст. ст. 73 – 77 КАС України відповідач не надав до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на спростування встановлених обставин по справі та не довів правомірність прийняття оскаржуваного податкове повідомлення-рішення №00000/453/Ж10/24-13-24-04.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.01.2023 №00000/453/Ж10/24-13-24-04.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2023 № 00000/455/Ж10/24-13-24-04 та №00000/454/Ж10/24-13-24-04, якими до нього, відповідно, застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн та 340,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 294.6 ст. 294 ПК України у разі державної реєстрації припинення юридичних осіб та державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, які є платниками єдиного податку, останнім податковим (звітним) періодом вважається період, у якому відповідним контролюючим органом отримано від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення.
Відповідно до п. 294.2 ст. 294 ПК України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового(звітного) періоду. 
Згідно з п. 296.2 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого, обчисленого і сплаченого в порядку, визначеному законом для даної категорії платників.
Матеріалами справи підтверджується, що за період з 01.01.2020 по 19.10.2020 платник податків-фізична особа ОСОБА_1 , обравши відповідно до глави 1 розділу XIV Кодексу спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснював діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку ІІ групи, та сплачував до бюджету єдиний податок шляхом здійснення авансових платежів (нарахованих контролюючим органом для платників ІІ групи (п.295.1, п.295.2 ст.295 Кодексу).
В акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.12.2022 зафіксовано, що в порушення п. 294.2, п. 294.6 ст. 294 та п. 296.2 ст. 296 Податкового Кодексу України платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано ліквідаційну декларацію платника єдиного податку за 2020 рік.
Перевіркою встановлено та не спростовано матеріалами справи, що за звітний період з 01.01.2020 по 19.10.2020 позивачем подано податкову ліквідаційну декларацію платника єдиного податку до контролюючого органу № 7013458 від 03.02.2021. При цьому, граничний термін подання податкової декларації платника єдиного податку до 28.11.2020, а фактично подано позивачем 03.02.2021. 
Відтак, суд погоджується з висновками відповідача, викладеним в акті перевірки частині порушення позивачем вимог п. 294.2, п. 294.6 ст. 294 та п. 296.2 ст. 296 ПК України в частині несвоєчасного подання ліквідаційної декларації платника єдиного податку за 2020 рік. 
Під час судового розгляду справи по суті позивач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного подання до контролюючого органу ліквідаційної декларації платника єдиного податку за 2020 рік, а також не надав доказів спростування вказаної обставини.
Згідно п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Судом встановлено, що на підставі висновків акту перевірки, керуючись п. 120.1 ст. 120 ПК України відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/454/Ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 340,00 грн (Т. 1, а.с.21, Т.2 а.с. 41).
Відтак, позовна вимога позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.12.2022 зафіксовано, що в порушення п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2.б) п. 176.2 ст. 176 ПК України платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за 1 квартал 2020 року, граничний термін подання 12.05.2020, фактично подано 07.08.2020.
Пунктом 51.1 ст. 51 ПК України встановлено, що платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску (крім фізичних осіб - підприємців та/або осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, як податкових агентів та платників єдиного внеску) зобов`язані подавати до контролюючих органів у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Згідно підпункту «б» п. 176.2 п. 176.2 ст. 172 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані подавати податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску до контролюючого органу за основним місцем обліку:
для податкових агентів, які є фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, - у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу (з розбивкою по місяцях звітного кварталу);
для інших податкових агентів, крім фізичних осіб - підприємців та/або осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, - у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця.
Такий податковий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду.
Перевіркою дотримання обов`язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) встановлено та підтверджується матеріалами справи, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 1 квартал 2020 року, граничний термін подання 12.05.2020, фактично подано 07.08.2020.
Відтак, суд погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки частині порушення позивачем вимог п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2.б) п. 176.2 ст. 176 ПК України в частині несвоєчасного подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за 1 квартал 2020 року.
Під час судового розгляду справи по суті позивач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного подання до контролюючого органу Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за 1 квартал 2020 року, а також не надав доказів спростування вказаної обставини.
Згідно п. 119.1 ст. 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Судом встановлено, що на підставі вказаних висновків, керуючись п. 119.1 ст. 119 ПК України, відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 00000/455/Ж10/24-13-24-04, яким до позивача правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн (Т.1 а.с. 20, Т.2 а.с. 40).
Відтак, позовна вимога позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В ході розгляду справи по суті, судом встановлено порушення відповідачем вищезазначених критеріїв під час збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб та донарахування військового збору, єдиного внеску, тому позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Згідно ст. 74 та ст. 75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).
Оцінюючи докази, які є в справі, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних рішень, які визнані судом протиправними та скасовані. 
Доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваних рішень суд відхиляє, оскільки вони спростовується матеріалами справи.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем понесено судові витрати (судовий збір) у розмірі 6441,60 грн (1377,43 грн + 5064,18 грн) (Т. 1 а.с. 7, 224). 
Оскільки позов задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 4294,40 грн (6441,60 грн – (1073,60 грн Х 2)).

Стосовно витрат на проведення судово-економічної експертизи, суд зазначає наступне.
Позивачем подано клопотання про стягнення витрат за проведення судової економічної експертизи в сумі 18180,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані, зокрема, із проведенням експертиз.
Частиною 3 ст. 101 КАС України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 5 ст. 137 КАС України).
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Ухвалою суду від 13.02.2025 за клопотанням позивача в адміністративній справі призначено судову економічну експертизу. Проведення судової економічної експертизи доручено судовому експерту Родич Олені Василівні та попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 та ст. 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від покладених на нього обов`язків. 
На виконання ухвали суду, долучено висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 46 від 12.05.2025 в рамках адміністративної справи №600/7516/23 (в порядку ст.104 КАС України), який досліджений та врахований судом при розгляді справи.
За виконання висновку судового експерта № 46 від 12.05.2025 судовим експертом Родич Оленою Василівною виставлено позивачу рахунок № 29 від 23.04.2025 (Т. 2 а.с. 141).
З матеріалів справи видно, що за виготовлення вказаного висновку судової економічної експертизи, позивачем сплачено витрати у розмірі 18180,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (Т. 2 а.с. 142). 
Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
В силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22 щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи, яка зазначила, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Під час розгляду справи по суті судом досліджено та враховано як доказ по справі висновок судової економічної експертизи № 46 від 12.05.2025.
З матеріалів справи видно, що за подання вказаного висновку судової економічної експертизи, позивачем понесено витрати у розмірі 18180,00 грн (Т. 2 а.с. 142). 
Відтак, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 18180,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 9, 14, 72 - 77, 90, 139, 241 – 243, 246 та 250 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково. 
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 18.01.2023 № 00000/456/Ж10/24-13-24-04.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 18.01.2023 № 00000/457/Ж10/24-13-24-04.
4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 18.01.2023 № 00000/453/Ж10/24-13-24-04.
5. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.01.2023 № Ф-00000/458/Ж10/24-13-24-04.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 4294,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.
7. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 18180,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.
8. В іншій частині позову - відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Повне найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, Чернівецька область, код ЄДРПОУ 44057187).

Суддя В.К. Левицький