ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 лютого 2026 року 	Справа № 280/9430/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 20 регіональна військово-лікарська комісія
про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст і підстави позовних вимог.
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі – відповідач), третя особа – 20 регіональна військово-лікарська комісія, у якій позивач просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0724-1638-0020-0 від 24.07.2025 щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 із проходженням військової служби;
2) зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови 20 військово-лікарської комісії, оформленої протоколом №1282 від 29.03.2024 (вх.№Ю-8274 від 24.06.2025) - з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні.
Позовна заява та додатки до неї сформовані в підсистемі «Електронний суд» та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Ярошенком О.О., який діє на підставі ордеру серії АР №1270435 від 24.10.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що син позивача, військовослужбовець ОСОБА_2 , помер внаслідок захворювання, отриманого під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у зв`язку з чим військово-лікарською комісією неправильно визначено причинний зв`язок захворювання та його смерті шляхом зазначення формулювання «ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» замість «ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». Позивач наголошує, що на момент призову її син був придатним, тому всі захворювання виникли під час безперервного проходження військової служби. При цьому зауважує, що військово-лікарська комісія має більш ширші повноваження та можливості щодо отримання медичних документів, ніж позивач, тому ВЛК не може посилатися на нестачу тих чи інших документів. Водночас надані комісії матеріали містять достатньо даних про те, що внутрішній корвовилив та набряк головного мозку виникли саме в період виконання померлим обов`язків військової служби, тому захворювання, які призвели до нього також безпосередньо пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.
17.12.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до справи, а саме довідки про безпосередню участь ОСОБА_2 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони в періоди з 18.08.2022 по 31.10.2022, з 01.01.2023 по 27.08.2023, з 31.08.2023 по 28.09.2023, з якої слідує, що 29.09.2023 ОСОБА_2 знаходився в місці несення служби і це місце знаходилося в районі, де здійснювалися заходи оборони України від російської агресії. Крім того, просить врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 12.11.2025 у справі №754/947/22, відповідно до якої вся структура Збройних Сил України та інші військові формування як цілісний організм почали функціонувати в умовах особливого періоду та були переведені на організацію і штати воєнного часу. Також долучає копію медичної характеристики, з якої слідує, що під час проходження служби на стаціонарному лікуванні не перебував, знаходився під медичним наглядом лікаря частини по 30.03.2023 року і був здоровий, тому всі хвороби, які у нього виникли та розвинулися, виникли в період виконання обов`язків військової служби, в період військового стану.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, проте заяви про визнання позову або відзиву на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надходило. Відтак, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 03.11.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 20 регіональна військово-лікарська комісія; витребував у Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України всі матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови 20 військово-лікарської комісії, оформленої протоколом №1282 від 29.03.2024; письмові пояснення щодо підстав неможливості визначення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з формулюванням «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до записів військового квитка серії НОМЕР_1 від 15.06.2014 ОСОБА_2 04.03.2022 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 був призваний у Збройні Сили України, з 19.03.2022 проходив військову службу в складі військової частини НОМЕР_2 на посаді кухара.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 03.10.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
У лікарському свідоцтві про смерть №104 від 01.10.2023, складеного Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», вказано, що ОСОБА_2 помер у нп Лозове Синельниківського району Дніпропетровської області поблизу клубу по АДРЕСА_1 , що призвела до смерті: набряк головного мозку, внутрішньомозковий крововилив, внутрішньошлуночковий.
За змістом витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1282 від 29.03.2024 захворювання старшого солдата ОСОБА_2 , 1972 р.н.: «Набряк головного мозку. Внутрішньомозковий крововилив, внутрішньошлуночковий», яке згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.01.2024 №5, сповіщення сім`ї №СЗ/8379 від 02.10.2023, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , лікарського свідоцтва про смерть №104 від 01.10.2023, виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Синельниковським районним відділенням смт Межова, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.10.2023, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Не погоджуючись із вказаним протоколом №1282 від 29.03.2024, мати померлого військовослужбовця ОСОБА_1 звернулася із заявою про перегляд постанови 20 регіональної ВЛК до Центральної військово-лікарської комісії, в якій зазначила про незгоду із визначеним формулюванням висновку щодо причини смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просила прийняти рішення про зміну формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» на формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Відповідно до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 24.07.2025 №2025-0724-1638-0020-0 щодо перегляду причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 було розглянуто документи: свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 08.10.2023; лікарське свідоцтво про смерть №104 від 01.10.2023; наказ командира (начальника) військової частини НОМЕР_4 від 05.01.2024; витяг з протоколу засідання штатної ВЛК №1282 від 29.03.2024; акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) №21317 від 10.10.2023; висновок судово-медичного експерта №104 від 24.10.2024; матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства №б/н від 30.04.2024; постанова про закриття кримінального провадження у разі загибелі (смерті) військовослужбовця №б/н від 31.10.2023. За результатами розгляду надісланих ОСОБА_1 копій медичних документів ОСОБА_2 повідомляється, що документів, які етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювань, які призвели до його смерті, на період участі в бойових діях, та будь-яких інших документів, які б послужили підставою для відміни, скасування чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку захворювань та причини смерті до ЦВЛК ЗС України не надано. Ураховуючи зазначене, постанова про причинний зв`язок захворювань та причини смерті старшого солдата ОСОБА_2 за протоколом засідання 20 Регіональної ВЛК від 29.03.2024 №1282, прийняті обґрунтовано, згідно вимог Положення.
Вважаючи протиправним рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0724-1638-0020-0 від 24.07.2025 щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.
Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 70 Закону України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями військовослужбовців Збройних Сил України, врегульована Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі – Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.1-1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 1.3 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно з пунктами 2.1-2.2 розділу ІІ Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Так, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 визначено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України..
На виконання підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402, ЦВЛК має право, в тому числі:
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;
перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;
розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;
надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 розділу І Положення № 420 передбачено право оскарження в судовому порядку рішень, постанов ЦВЛК.
Відповідно до пункту 3.1 розділу І Положення № 420 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України визначено приписами глави 21 розділу II Положення № 402, підпунктами 21.1-21.5 якого передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).
Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях, зазначених в абзаці першому цього підпункту.
д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.
Пункт 21.7 Положення № 402 визначає, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Відповідно до пункту 21.9 Положення № 402 визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними ВЛК..
Згідно з пунктами 21.13, 21.14 розділу II Положення № 402 у разі відсутності у свідоцтві про хворобу або інших військово-медичних документах постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань (поранень), неналежного їх оформлення або незгоди з постановою, а також у разі наявності в документах записів про звільнення із Збройних Сил України "через хворобу чи за станом здоров`я" ТЦК та СП направляє документи осіб, звільнених з військової служби, на розгляд до штатної ВЛК за територіальним принципом.
За наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).
Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва направляється в органи соціального захисту і до ТЦК та СП за місцем проживання особи, звільненої з військової служби. Якщо питання про причинний зв`язок захворювання (поранення) розглядається за скаргою, заявою особи, звільненої з військової служби, ВЛК повідомляє його про своє рішення, а якщо прийнято постанову, направляє її заявникові або видає на руки.
За вимогами пункту 21.25 розділу II Положення № 402 для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (копії документів):
довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу);
довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності);
медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу;
довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво);
копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань;
документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця;
лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби);
свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби).
Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.
До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.
Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК.
Відповідно до пунктів 21.29, 21.30 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення) поряд з іншими постановами записується в медичну карту стаціонарного хворого, Книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або довідку, медичну книжку військовослужбовця з обов`язковим посиланням на документ, який підтверджує обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом «ТАК» або «НІ» слів «яке призвело до смерті, та причина смерті».
Таким чином, для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.
Спірним питання в межах даної справи є питання щодо встановлення відповідачем причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 , що призвело до смерті військовослужбовця, із захистом Батьківщини або з проходженням військової служби.
Норми пункту 21.5 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, дають можливість дійти висновку, що ключовим розмежуванням між захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, є обставини, за яких таке захворювання було отримано. Відтак, для вирішення спору необхідно перевірити, чи підтверджується належними доказами факт одержання захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , саме під час безпосереднього захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Суд звертає увагу, що передумовою встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв військовослужбовців є певний алгоритм дій уповноваженого органу щодо вивчення наданих на розгляд комісії документів.
З оскаржуваного протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 24.07.2025 №2025-0724-1638-0020-0 щодо перегляду причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 судом встановлено, що під час перегляду постанови 20 регіональної ВЛК, оформленої протоколом №1282 від 29.03.2024, комісією було розглянуто надані позивачем документи, а саме: свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 08.10.2023; лікарське свідоцтво про смерть №104 від 01.10.2023; наказ командира (начальника) військової частини НОМЕР_2 №5 від 05.01.2024; витяг з протоколу засідання штатної ВЛК №1282 від 29.03.2024; акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) №21317 від 10.10.2023; висновок судово-медичного експерта №104 від 24.10.2024; матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства №б/н від 30.04.2024; постанова про закриття кримінального провадження у разі загибелі (смерті) військовослужбовця №б/н від 31.10.2023.
Щодо долученої представником позивача до матеріалів адміністративної справи довідки військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2025 №4072 про безпосередню участь ОСОБА_2 в бойових діях та медичної характеристики слід зазначити, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були подані в ході судового розгляду. Під час прийняття протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 24.07.2025 №2025-0724-1638-0020-0 нею не досліджувались долучені представником документи, тому такі не можуть вважатись належними доказами по справі.
Як вже зазначалось, у випадку виникнення захворювань у військовослужбовців, які брали участь у наслідок бойових діях під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, якщо таке захворювання виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до діючої армії, досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Отже, для визначення причинного зв`язку захворювань позивача із захистом Батьківщини необхідним є встановлення чи виникли захворювання позивача або чинники які вплинули на її виникнення в період його служби під час безпосередньої участі в бойових діях під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.
Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 31.10.2023, прийнятою слідчим СВ ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді повара військової частини НОМЕР_2 тимчасово перебував в АДРЕСА_2 , же 29.09.2023 йому стало зле, він жалівся на сильний головний біль, а 30.09.2023 його знайшли біля будівлі клубу, де він тимчасово проживав разом з іншими військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_2 , без будь-яких ознак життя.
Актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини від 10.10.2023 № НОМЕР_5 , встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 №214 від 15.08.2022 ОСОБА_2 був відряджений до Донецької області для виконання бойових завдань відповідно до бойового розпорядження. 30.09.2023 помічником начальника штабу з розвідки – начальником розвідки в медичному пункті 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 було виявлено тіло солдата ОСОБА_2 , кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , ознак насильницької смерті не виявлено.
Суд звертає увагу, що обставини, за якими особа отримала захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво) є одними з ключових при визначенні причинного зв`язку та виборі формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК.
У заяві про перегляд постанови 20 військово-лікарської комісії, оформленої протоколом №1282 від 29 березня 2024 року, позивач зауважувала, що смерть її сина мала місце безпосередньо в районі та у період здійснення заходів із забезпечення безпеки і оборони, більш того, вказувала, що захворювання, внаслідок якого настала смерть, було отримано саме під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тому що на момент смерті ОСОБА_2 перебував в частині та не був відсторонений від виконання обов`язків військової служби.
Суд зазначає, що вимог щодо необхідних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання військовослужбовця, на відміну від встановлення причинного зв`язку травм, каліцтва, поранень законодавством не встановлено, тобто таке встановлення відбувається виключно за медичними даними з урахуванням часу виникнення захворювання.
Разом з тим, відповідачем не було надано належної оцінки викладеним позивачем обставинам та не досліджувалось питання можливості того, що чинники, які стали підставою для захворювання ОСОБА_2 , виникли та безпосередньо могли вплинути на стан здоров`я під час безпосередньої участі позивача в бойових діях в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії.
Слід зазначити, що Центральна ВЛК, як установа, яка наділена повноваженнями щодо розгляду, перегляду, скасування, затвердження, незатвердження та контролю за постановами будь-якої ВЛК (включно з їх переглядом по суті прийнятих діагнозів), є єдиним компетентним суб`єктом владних повноважень, що контролює усі ВЛК та перевіряє прийняті ними рішення, має право витребувати додаткові документи, з метою захисту прав військовозобов`язаних, військовослужбовців та резервістів.
Суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що рішення ЦВЛК, яке у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення, оскільки принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, і відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами, і несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Така правова позиція узгоджується із правовою позицію Верховного Суду, яка висловлена ним у постанові ід 18.03.2021 у справі. №280/4057/19.
Отже, обмежившись лише формальним твердженням про відсутність документів, які етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювань, які призвели до смерті ОСОБА_2 , на період участі в бойових діях, та будь-яких інших документів, які б послужили підставою для відміни, скасування чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку захворювань та причини смерті, ЦВЛК фактично відмовила у належному розгляді заяви позивача щодо оскарження рішення військово-лікарської комісії, що не може вважатись правомірним. 
З урахуванням викладеного суд підсумовує, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо вжиття відповідачем під час розгляду документів померлого всіх дій (повного дослідження обставин та всіх медичних документів обґрунтуванням їх врахуванням або ні, витребування для дослідження інших документів), передбачених Положенням №402, з метою належного встановлення обставин та можливого причинного зв`язку з захворюванням, яке спричинило смерть, саме в період служби та/або початок захворювання яких був в період перебування позивача в лавах Збройних Сил України та безпосередньої його участі в бойових діях під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Відтак, прийняте відповідачем за результатами розгляду заяви позивача рішення, оформлене протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії від 24.07.2025 №2025-0724-1638-0020-0, не можна визнати обґрунтованим та вмотивованим рішенням суб`єкта владних повноважень. 
Зважаючи, що відповідачем не виконано вимоги змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії, спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті покладаються саме на ЦВЛК, яка утворюється в установленому порядку та яка в своїй діяльності керуються Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.
У цьому контексті слід звернути увагу на постанову від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16 від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Зважаючи, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу/захворювання та їх причинного зв`язку із проходженням військової служби є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, спір стосується дотримання відповідачем процедури прийняття рішень та дослідження всіх документів, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про перегляд постанови, оформленої протоколом №1282 від 29.03.2024 в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 , з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні суду, оскільки саме у такий спосіб відповідач зможе обґрунтувати своє рішення і навести обставини, висновки, доводи та докази, яким він буде керуватися при прийнятті рішення.
Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
VI. Висновки суду.
Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення, оформленого протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії від 24.07.2025 №2025-0724-1638-0020-0, критеріям обґрунтованості та вмотивованості, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його протиправним та скасування, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).
Квитанцією від 24.10.2025 № 2123-6523-3358-0377 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка оформлена протоколом засідання від 24.07.2025 №2025-0724-1638-0020-0, щодо перегляду причинного зв`язку захворювання та причин смерті ОСОБА_2 з військовою службою.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови, оформленої протоколом засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії №1282 від 29.03.2024, в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 , з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок). 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідач – Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, місцезнаходження: вул. Госпітальна, буд.16, м.Київ, 01133; код ЄДРПОУ 08356179.
Третя особа – 20 регіональна військово-лікарська комісія, місцезнаходження: вул.Грушевського, буд.65, м.Дніпро, 49069; код ЄДРПОУ 26637746. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.02.2026.

Суддя К.В.Мінаєва