УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/2174/24 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О. 
Номер провадження №33/4805/196/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Цимбала Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 26.10.2024 о 22 год 18 хв по вул. Присутственна в м. Радомишль, керував автомобілем «AUDI А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, тремтінням пальців рук, зміною кольору шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Цимбал В.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, захисник зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки, на його думку, не містить чіткого та належного формулювання складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 . Звернув увагу на те, що суд не має обов`язку редагувати неналежним чином сформульовану диспозицію протоколу або приводити її у відповідність до вимог КУпАП, а також не може на власний розсуд перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Захисник стверджує, що при винесенні оскаржуваної постанови суд фактично взяв на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази вини ОСОБА_1 , що, на його думку, порушує принцип змагальності процесу та рівності сторін, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В апеляційній скарзі також послався на судову практику національних судів та рішення ЄСПЛ, які, на думку захисника, підтверджують його позицію про те, що неналежне формулювання складу адміністративного правопорушення обмежує право на захист та є підставою для закриття провадження.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Цимбал В.І. повторно до суду апеляційної інстанції не з`явились. 
З одночасним поданням апеляційної скарги адвокатом Цимбалом В.І. заявлено клопотання про проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції з Роменським міськрайонним судом Сумської області. Проте, у визначений час розгляду справи адвокат Цимбал В.І. не вийшов на зв`язок. Будь-яких клопотань на адресу суду ОСОБА_1 та його захисник Цимбал В.І. не направляли.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №159711 від 26.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 26.10.2024 о 22 год 18 хв по вул. Присутственна в м. Радомишль, керував автомобілем «AUDI А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтінням пальців рук, зміна кольору шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві (а.с.34).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №159711 від 26.10.2024 (а.с.34); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с.42); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 26.10.2024 (а.с.41); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.36); направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.10.2024 (а.с.37); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Радомишльська лікарня» від 26.10.2024, згідно якого ОСОБА_1 від огляду у лікарні відмовився (а.с.38); рапортом від 30.10.2024 інспектора-чергового Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області О.І.Каменчук про отримання повідомлення зі служби 102, заяву зареєстрованого в ЄО № 5224 від 26.10.2024, про те що, 26.10.2024 о 22 год 15 хв за адресою: Радомишльський район м. Радомишль, вулиця Невідома, біля магазину ЛІЛЕЯ перебуває водій на авто АУДІ, номерний знак НОМЕР_1 , а стані алкогольного сп`яніння. Заявник: ОСОБА_2 (а.с.44); рапортом поліцейського РУП ГУНП в Житомирській області сержанта поліції А.Домашенка від 27.10.2024 та 17.02.2025, зі змісту, яких вбачається, що під час несення служби 26.10.2024 о 22 год 10 хв на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що по вул. Карпенка їздить автомобіль «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як стало відомо, ОСОБА_1 . Під час розмови з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, на що водій відмовився та погодився пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. У Радомишльській лікарні від проходження огляду водій також відмовився у присутності лікаря. Наслідки відмови водію роз`яснено. У зв`язку з порушенням п.2.5.ПДР на водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, копію якого вручено останньому, відсторонено від керування, посвідчення водія не вилучалось. У зв`язку з технічними несправностями нагрудного відеореєстратора АМ-00099 відео долучено не в повному обсязі (а.с.39). У рапорті від 17.02.2025 працівник поліції вказав, що під час складання адмінматеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 у фабулі протоколу із-за некоректної роботи планшетного пристрою було допущено технічну помилку, а саме що водій відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, а було прописано ознаки алкогольного сп`яніння. Від руки виправити було неможливо так як дана помилка була виявлена на наступний день під час перевірки адмінматеріалів (а.с.45); розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування від 26.10.2024 (а.с.40); диском з відеозаписом події (а.с.49).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису та письмових доказів вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», що було обумовлено викликом на службу 102 та підтверджується відповідним рапортом від 30.10.2024 інспектора-чергового Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області О.І.Каменчук, зареєстрованим в ЄО за №5224 (а.с.44). У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно даного акту ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 36). Також ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності лікаря, що підтверджується висновком КНП «Радомишльська лікарня» від 26.10.2024 (а.с.38). З відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 повідомлено працівниками поліції про складання відносно нього адміністративних матеріалів за порушення п.2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено з адміністративними матеріалами та відсторонено від керування транспортним засобом.
Складені поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та інші процесуальні документи, а також медичний висновок лікаря підписані ОСОБА_1 без будь- яких зауважень.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, працівниками поліції не допущено. 
Недоліки складеного протоколу про адміністративне правопорушення, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, а саме вказівка у фабулі на керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, не виключають допустимість даного доказу. Протокол містить чітке посилання на фактичні обставини події, зокрема, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином фабула протоколу узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а посилання захисника на порушення права на захист особи у зв`язку з відсутністю чіткого та належного формулювання складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими. 
Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. У цьому ж протоколі наведено ознаки можливого стану сп`яніння у водія (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), які були встановлені працівниками поліції при складанні протоколу та зафіксовані у ньому. Саме на ці дані протоколу суд першої інстанції послався у постанові, констатуючи наявність зовнішніх ознак сп`яніння.
Таким чином, суд не виходив за межі обставин, викладених у протоколі, та не встановлював фактичні дані поза межами цього доказу.
Посилання захисника на те, що суд «редагував» фабулу протоколу, є помилковими. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, суд не зобов`язаний виправляти неналежним чином сформульовану фабулу протоколу чи приводити її у відповідність до вимог КУпАП, а також не має повноважень перекваліфіковувати дії особи на власний розсуд. Обов`язком суду є оцінка наявних доказів у межах поданих матеріалів, визначення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення та винуватості особи.
Суд першої інстанції діяв у межах наданих йому повноважень, дослідивши протокол та інші докази у справі, встановив фактичні обставини, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, і дав їм належну правову оцінку. Зазначення у постанові зовнішніх ознак сп`яніння не є зміною фабули протоколу, а лише відображає ті фактичні дані, які містяться у самому протоколі й підтверджують відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Отже, твердження захисника про те, що суд перебрав на себе функції органу обвинувачення та змінив фабулу правопорушення, не знаходять підтвердження та спростовуються матеріалами справи.
Разом з тим, ЄСПЛ наголошує, що не будь-яке порушення процесуальної форми тягне недопустимість доказу, а лише таке, що істотно впливає на право на захист. У даному випадку неточності у формулюванні фабули протоколу не є суттєвими, не позбавляли ОСОБА_1 можливості зрозуміти обвинувачення та реалізувати свої процесуальні права. Він мав можливість давати пояснення, подавати докази та оскаржувати постанову, тож порушення п. 6 ст. 6 Конвенції відсутнє. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Клопотання адвоката Цимбала Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Цимбала Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич