ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
04.02.2026	Справа № 910/12484/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР "ЕКСПЕРТ № 1"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ"
про стягнення 187 160,30 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР "ЕКСПЕРТ №1" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (далі - відповідач) про стягнення 187 160,30 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг № 4600010230 від 28.10.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 відкрито провадження у справі № 910/12484/25 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено сторонам строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.
Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 07.10.2025 доставлена позивачу та відповідачу до електронних кабінетів 07.10.2025.
23.1.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відхилено позовні вимоги.
Інших заяв та клопотань від учасників судового процесу не надходило.
Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану, можливих затримок у доставці поштової кореспонденції, відключення електроенергії, оголошенням сигналів про повітряні тривоги та інших негативних наслідків тощо) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.
Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» 26.09.2024 ТОВ «Оператор ГТС України» на порталі prozorro.gov.ua було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA 2024-09-26-012780-a по предмету закупівлі «Послуги з технічного огляду та випробовувань (Експертне обстеження (технічне діагностування) та технічний огляд (первинний, періодичний (черговий), позачерговий) обладнання, що працює під тиском)».
Крім того, відповідачем цього ж дня на порталі prozorro.gov.ua було оприлюднено тендерну документацію для даної процедури закупівлі та додатки до неї (є загальнодоступними за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/ UA-2024-09-26- 012780-a ), а саме: Додаток 1 «Технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі»,; Додаток 1.1 «Гарантійний лист»; Додаток 2 «Перелік документів та/або інформації, які подаються учасником процедури закупівлі у складі тендерної пропозиції, та вимоги до неї»; Додаток 3 «Перелік документів та/або інформації, які подаються переможцем процедури закупівлі, вимоги до них, порядок і строки їх надання»; Додаток 4 «Проект договору»; Додаток 5 «Форма оцінки відповідності потенційного контрагента»; Додаток 6.1 «Вимоги до банківської гарантії (забезпечення тендерної пропозиції)»; Додаток 6.2 «Вимоги до забезпечення виконання договору у вигляді банківської гарантії».
Згідно з умовами тендерної документації процедури закупівлі UA-2022-12-14-007870-a не пізніше дати укладання цього Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику банківську гарантію в забезпечення виконання Договору. В зв`язку з викладеним ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР «ЕКСПЕРТ № 1» було подано банківську гарантію № 120302/V-3129 від 21.10.2024.
09.10.2024 по тендерному оголошенню за номером UA-2024-09-26-012780-a було оприлюднено протокол розкриття тендерних пропозицій, згідно з яким переможцем процедури закупівлі стало ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР «ЕКСПЕРТ № 1», а також повідомлення про намір укласти договір з переможцем.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - Замовник) та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР «ЕКСПЕРТ № 1» (далі - Виконавець) було укладено Договір № 4600010230 від 28.10.2024 на надання послуг: «Послуги з технічного огляду та випробовувань (Експертне обстеження (технічне діагностування) та технічний огляд (первинний, періодичний (черговий), позачерговий) обладнання, що працює під тиском)» (далі - Договір).
Загальний строк надання послуг по Договору - 31.12.2024 (п. 4.2. Договору).
Згідно з п. 5.1. Договору факт надання Послуг Виконавцем підтверджується підписаними Сторонами актами наданих послуг. Датою надання Послуг стосовно кожної одиниці обладнання вважається дата акту наданих послуг щодо цього обладнання.
Відповідно до п. 5.2. Договору визначено, що за результатами надання Послуг за місяць, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, Виконавець зобов`язаний оформити та надати Замовнику підписаний зі своєї сторони акт наданих послуг (за формою, що визначена у Додатку 3 до Договору), а Замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання підписаного Виконавцем акту наданих послуг надати Виконавцю підписаний зі своєї сторони акт наданих послуг або у вказаний строк надати Виконавцю мотивовану відмову від прийняття Послуг.
Вказаним договором було передбачено проведення технічного огляду та експертного обстеження обладнання, що працює під тиском, а саме: 525 одиниць обладнання з чітко встановленою граничною датою обстеження, зазначеною в Додатку А до Додатку 1 до Договору, та 349 одиниць обладнання, дата обстеження яких визначається згідно з листами викликами Замовника.
Згідно з п. 10.1. Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію (далі - Гарантія) на суму 187 160,30 грн, що становить 5 (п`ять) відсотків ціни цього Договору.
Пунктом 10.8 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Виконавцем зобов`язання з надання Послуг за цим Договором Замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах, визначених Гарантією. Під невиконанням (неналежним виконанням) Виконавцем основного зобов`язання за цим Договором Сторони розуміють ненадання Послуг у строк, що визначений у п. 4.2. Договору.
Термін дії Договору - 16.02.2025.
27.11.2024 між Сторонами укладено Додаткову угоду № 1, якою зокрема Додаток А до Додатку № 1 «Перелік обладнання (посудин), що працюють під тиском що підлягають технічному огляду та експертному обстеженню» до Договору викладено в редакції Додатку 1 до Додаткової угоди № 1.
06.01.2025 між Сторонами укладено Додаткову угоду № 2, якою зокрема Додаток А до Додатку № 1 «Перелік обладнання (посудин), що працюють під тиском що підлягають технічному огляду та експертному обстеженню» до Договору викладено в редакції Додатку 1 до Додаткової угоди № 2.
Відповідно до Додатку А до Додатку 1 до Договору № 4600010230 від 28.10.2024 (у редакції Додаткової угоди № 2) граничною датою обстеження за об`єктами обстеження №№ 575, 576, 577, 578, 185, 191, 194, 195, 196, 122, 123, 174, 175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 186, 187, 188, 189, 190, 192, 193, 598, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 10, 11, 16, 17, 135, 136, 137, 138, 255, 256, 257, 258, 268, 269, 270, 263, 264, 265, 266, 267, 610, 611, 612, 353, 354, 355, 356, 357, 358, 359, 361, 362, 363, 364, 365, 366, 376, 377, 378, 379, 384, 385,386, 271, 272, 273, 274, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281, 282, 283, 284, 285, 286, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 246, 259, 260, 261, 262, 295, 348, 349, 350, 351, 352, 367, 368, 369, 372, 373, 374, 375, 381, 382, 383, 387, 388, 389, 392, 393, 20, 21, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 12, 13, 14, 15, 535, 536, 567, 568, 569, 573, 574, 527, 528, 529, 530, 531, 532, 533, 534, 600, 601, 603, 604, 668, 645, 646, 649, 650, 651, 652, 653, 655, 656, 658, 659, 662, 663, 665, 666 - є 02.12.2024.
Як погоджено в Додатку А до Додатку 1 до Договору № 4600010230 від 28.10.2024 (у редакції Додаткової угоди № 2) граничною датою обстеження за об`єктами обстеження № 501, 502, 503, 504 є 09.12.2024.
Відповідно до Додатку А до Додатку 1 до Договору № 4600010230 від 28.10.2024 (у редакції Додаткової угоди № 2) граничною датою обстеження за об`єктами обстеження № 412, 407, 408, 420, 422, 423, 424, 425, 426, 427, 428, 429, 430 є 23.12.2024.
Відповідно до Додатку А до Додатку 1 до Договору № 4600010230 від 28.10.2024 (у редакції Додаткової угоди № 2) граничною датою обстеження за об`єктами обстеження № 582, 583, 584, 585, 586, 587, 588, 591, 65, 66, 606, 512, 513, 514, 515, 516, 525,592, 596, 597, 523, 524, 607, 608, 609, 618, 619, 620, 634, 635, 641, 644, 396, 397, 526, 402, 403, 411, 485, 657, 661, 808, 809, 810, 825, 432, 433, 434, 435, 436, 437, 438, 440, 441, 447, 448, 449, 450, 451, 452, 486, 453, 454, 455, 456, 805, 806, 807 - є 31.12.2024.
Додатковою угодою № 1 від 27.11.2024 та Додатковою угодою № 2 від 06.01.2025 було зменшено обсяг надання послуг.
Як встановлено судом під час розгляду даної справи, сторонами підписані Акти наданих послуг від 25.02.2025 № 38, від 17.02.2025 № 45, від 19.02.2025 № 48, від 19.02.2025 № 49, від 21.02.2025 № 50, від 25.02.2025 № 52, від 26.02.2025 № 53, від 28.02.2025 № 55, від 28.02.2025 № 56, від 28.02.2025 № 57, від 28.02.2025 № 58, від 06.03.2025 № 59, від 10.03.2025 № 62, від 19.03.2025 № 65, від 24.03.2025 № 66, від 28.03.2025 № 67, від 28.03.2025 № 68, від 28.03.2025 № 69, від 01.04.2025 № 71, від 04.04.2025 № 72, від 15.04.2025 № 78,від 21.04.2025 № 79, від 06.05.2025 № 88, від 07.05.2025 № 80, від 07.05.2025 № 82, від 13.05.2025 № 90, від 07.05.2025 № 81 від 11.04.2025 № 75, від 23.04.2025 № 76, від 23.06.2025 № 92, від 25.02.2025 № 38, від 17.02.2025 № 46, від 24.02.2025 № 51, від 25.02.2025 № 52, від 26.02.2025 № 54, від 10.03.2025 № 60, від 10.03.2025 № 61, від 12.03.2025 № 63 ,від 12.03.2025 № 64, від 01.04.2025 № 71, від 07.04.2025 № 73, від 07.04.2025 № 74, від 11.04.2005 № 77, від 07.05.2005 № 83, від 02.05.2025 № 84, від 02.05.2005 № 85, від 05.05.2025 № 86, від 05.05.2025 № 87, від 06.05.2025 № 89, від 13.05.2025 № 91, від 23.06.2025 № 93.
Замовник листом № ТОВВИХ-25-69 від 02.01.2025 направив письмову вимогу по Банківській гарантії № 120302/V-3129 від 21.10.2024 зі змінами №1 від 23.10.2024 банку-гаранту АТ «АЛЬТБАНК».
Зі змісту банківської гарантії №120302/V-3129 від 21.10.2024, вбачається, що Банк-Гарант безумовно зобов`язується протягом п`яти банківських днів після одержання оформленої належним чином письмової вимоги Бенефіціара сплатити Бенефіціару суму, зазначену у письмовій вимозі Бененфіціара, в межах Повної (максимальної) суми гарантії, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням Принципалом зобов`язань за Договором».
08.01.2025 АТ «АЛЬТБАНК» повідомив позивача про отримання від відповідача письмової вимоги про сплату гарантії в розмірі 187 160,30 грн у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за договором, а саме порушенням п. 4.2 договору (порушення термінів надання послуг).
08.01.2025 АТ «АЛЬТБАНК» сплачено відповідачу грошові кошти за банківської гарантією № 120302/V-3129 від 21.10.2024 в розмірі 187 160,30 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 187 160,30 грн, отримані за банківською гарантією, посилаючись на те, що ним надано послуги, обумовлені договором № 4600010230 від 28.10.2024, що підтверджується підписаними між сторонами актами наданих послуг.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує на тому, що послуги були надані не в строки, передбачені умовами договору, а тому станом на момент звернення до банку-гаранту позивачем умови договору виконані неналежним чином, що виключає можливість повернення коштів, сплачених за банківською гарантією. 
Розглядаючи дану справу та оцінюючи подані сторонами документи та докази, суд виходив з наступного.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Слід зазначити, що Договір укладено сторонами за результатами проведеної процедури закупівель робіт.
На виконання умов Тендерної документації позивачем було надано відповідачу банківську гарантію № 120302/V-3129 від 21.10.2024 на суму 187 160,30 грн. 
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.
Згідно зі статтею 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Замовник листом № ТОВВИХ-25-69 від 02.01.2025 направив письмову вимогу по Банківській гарантії № 120302/V-3129 від 21.10.2024 зі змінами № 1 від 23.10.2024 банку-гаранту АТ «АЛЬТБАНК».
08.01.2025 АТ «АЛЬТБАНК» повідомив позивача про отримання від відповідача письмової вимоги про сплату гарантії в розмірі 187 160,30 грн, у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за договором, а саме порушенням п 4.2 договору (порушення термінів надання послуг).
08.01.2025 АТ «АЛЬТБАНК» сплачено відповідачу грошові кошти за банківської гарантією № 120302/V-3129 від 21.10.2024 в розмірі 187 160,30 грн.
Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт за Договором, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, копії яких долучені до матеріалів справи.
Разом з тим, суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 910/6433/18.
Так, Верховний Суд, скасовуючи судові рішення та направляючи справу на новий розгляд вказав, зокрема, таке:
- згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
- статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);
- відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією;
- замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин (частина друга статті 26 зазначеного Закону);
- відносини сторін врегульовані договором, за яким позивач взяв на себе обов`язок поставити обумовлену продукцію належної якості та кількості, в термін, передбачений цим договором/специфікацією, а відповідач - прийняти та оплатити вартість цього товару;
- так, за умовами зазначеного договору у позивача виникало зобов`язання сплатити відповідачу забезпечення виконання договору, яке ним було виконано, це підтверджується матеріалами справи та сторонами не оспорюється, разом з тим, згідно з пунктом 11.1.1 цього договору відповідач взяв на себе обов`язок повернути дану суму забезпечення виконання не пізніше 5-ти банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов`язань за якістю та кількістю;
- суди попередніх інстанцій, встановивши повне виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, зокрема, позивача щодо поставки продукції в повному обсязі, дійшли передчасних висновків щодо наявності у відповідача права не повертати спірну суму забезпечення виконання договору, сплачену позивачем, пославшись на прострочення останнім терміну поставки продукції;
- при цьому, суди обох інстанцій не звернули належної уваги на умови зазначеного договору, зокрема пункту 7.3.2, яким передбачена відповідальність постачальника за порушення строків поставки, а саме у позивача виникає обов`язок сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості;
- проте, суди залишили поза увагою і те, що іншої відповідальності за порушення постачальником строків поставки продукції, а ніж визначена у пункті 7.3.2, вказаним договором поставки та додатками до нього сторони не передбачили;
- таким чином, вирішуючи даний спір про наявність чи відсутність підстав щодо зобов`язання відповідача повернути позивачу спірну суму гарантійного платежу, яка на час розгляду даної справи судом ним не повернута, суди першої або апеляційної інстанцій повинні були врахувати наведені вище норми права, належним чином дослідити зміст пунктів 11.1.1, 11.3.1 зазначеного правочину, а також врахувати факт виконання позивачем свого обов`язку щодо поставки товару, який, в свою чергу, отримано відповідачем без будь-яких зауважень, проте зазначеного судами обох інстанцій при розгляді даної справи здійснено не було;
- відтак, суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позову про повернення спірної суми забезпечення виконання договору у зв`язку з необґрунтованістю заявлених вимог, оскільки саме позивачем неналежно виконанні умови договору та прострочено термін поставки товару, оскільки такі висновки судів попередніх інстанцій не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та встановлених ними дійсних обставинах справи.
Слід зазначити, що у даному випадку позивачем належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами підтверджено повне виконання Договору.
Відповідно до положень частини першої статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.
Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: 1) після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю; 2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; 3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; 4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.
Отже, приписами Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, що діяла на дату укладання Договору) та умовами тендерної документації чітко визначено обов`язок відповідача повернути банківську гарантію в розмірі 187 160,30 грн після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю
Суд вважає за необхідне також зазначити, що стаття 3 ЦК України містить таку засаду цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.
Так, зобов`язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 49/38-09).
З огляду на викладене, утримання відповідачем банківської гарантії не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на повне виконання позивачем Договору. 
Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідач не спростував доводів позивача.
Крім того, судом враховано, що умовами укладеного між сторонами договору передбачено можливість стягнення з позивача на користь відповідача пені та штрафу у зв`язку з несвоєчасним наданням послуг (пені в розмірі 0,1% та штрафу при порушенні строку надання послуг більше ніж 30 календарних днів в розмірі 7%).
Водночас, долучені відповідачем до відзиву на позов вимога про сплату штрафних санкцій та розрахунки пені та штрафу не є предметом розгляду у даній справі, та не обмежують право відповідача звернутись з відповідними вимогами до позивача як в позасудовому, так і в судовому порядку.
Крім того, судом враховано висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20, в якій об`єднана палата вказала, що кредитор-бенефіціар має право вимоги як за основним зобов`язанням, так і за незалежною від цього зобов`язання гарантією. Якщо він не отримає виконання за основним зобов`язанням, то, пред`явивши вимогу гаранту, отримає виконання. Якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, то таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом ч. 1 ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутися до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" ЦК України.
За приписами ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Відповідно до висновків, викладених у загаданій постанові Верховного Суду від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20, призначенням інституту гарантії є надання упевненості учасникам обороту в тому, що бенефіціар гарантовано і швидко одержить платіж, якщо надасть документи, передбачені гарантією (наприклад, товарно-транспортну накладну, акт приймання-передачі виконаних робіт тощо), причому навіть і в тому випадку, коли між принципалом і бенефіціаром існує спір щодо виконання зобов`язання. Запорукою тому має бути надійність банківської системи. Тим самим у разі виникнення спору щодо наявності чи відсутності боргу принципала останній та бенефіціар в частині стягнення боргу міняються місцями: не бенефіціар звертається до суду за стягненням боргу (бо він вже одержав від гаранта суму боргу, яку вважав наявною), а принципал позивається до суду про стягнення з бенефіціара суми, яку принципал вважає отриманою за його рахунок без достатньої правової підстави (глава 83 ЦК України) з огляду на відсутність боргу принципала.
Відтак, за відсутності порушення зобов`язання позивачем за договором колегія суддів прийшла до висновку про відсутність у відповідача, який виступає бенефіціаром за банківською гарантією та замовником за договором, підстав для звернення до банку-гаранта для виплати суми банківської гарантії, а також наявності правових підстав для стягнення з відповідача безпідставно набутих за рахунок позивача грошових коштів
При цьому варто зауважити, що хоча у даному випадку перерахування банком-гарантом грошових коштів на користь відповідача відбулося на підставі договору про надання гарантії та банківської гарантії, однак не на їх виконання, а поза межами домовленостей, передбачених ними (гарантійний випадок не настав), при цьому інших способів повернення коштів закон, договір про надання послуг, договір про надання гарантії та банківська гарантія не передбачають. Отже, позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту порушеного права.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на результат прийнятого рішення.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.
За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (03065, місто Київ, пр. Гузара Любомира, будинок 44, код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР "ЕКСПЕРТ № 1" (03040, місто Київ, вул. Васильківська, будинок 16, офіс 222, код 44020529) грошові кошти в розмірі 187 160,30 грн (сто вісімдесят сім тисяч сто шістдесят грн 30 коп.) та 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.). судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 04.02.2026.

Суддя О.Г. Удалова