Справа № 522/21378/25
Провадження № 2-о/522/106/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
15 січня 2026 року         м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання - Зелінської К.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження у м. Одесі цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства.
В обгрунтування заяви зазначено, що батьком заявниці є ОСОБА_3 , однак у зв`язку з тим, що матір заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час народження заявниці не перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , нею було прийнято рішення про зазначення у Свідоцтва про народження заявниці батьком ОСОБА_4 . Пояснює, що прізвище було взяте матері, а ім`я та по батькові ОСОБА_3 . 
Заявниця стверджує, що ОСОБА_3 є її батьком, а встановлення такого факту необхідне для можливості реалізації заявником своїх спадкових прав у статуся доньки. 
Ухвалою суду від 03.10.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу в порядку окремого позовного провадження.
23.10.2025 року від Приморського відділу ДРАЦС ПМУМЮ (м. Одеса) до суду надійшли пояснення третьої особи.
Ухвалою суду від 28.10.2025 року вирішено витребувати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .
09.12.2025 року від заявника ОСОБА_1 до суду було надано пояснення свідків у письмовому вигляді. 
Під час судового засідання призначеного на 11.12.2025 року було допитано свідка ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою у вказаній справі та є матір`ю заявниці. 
30.12.2025 року до суду надійшла копія спадкової справи № 300/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . 
У судове засідання призначене на 15.01.2026 року з`явились заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 .
Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що інших спадкоємців у її батька немає, а тому просить суд задовольнити заяву в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.
Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.
Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_1 . Відповідно до Свідоцтва батьком зазначено ОСОБА_4 . 
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. 
З копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що 23.08.2017 року ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого заповідає все належне йому майно (неповнолітній дитині) - ОСОБА_1 . З копії спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці - відсутні. 
Суд дослідивши письмові заяви свідків зазначає наступне.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_5 від 01.12.2025 року, вона як бабуся заявниці по лінії матері знає про обставини щодо родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Так, у свої показах вона зазначає, що обставини викладені у позові є дійсними. Вона особисто проживала разом із заявницею, її матірю та ОСОБА_3 деякий час. Їй відомо, що матір ОСОБА_6 з радістю зустрічалась з онукою (заявницею). 
Відповідно до показань свідка ОСОБА_7 від 05.11.2025 року вбачається, що він як сусід, проводили багато часу з заявницею та її сімєю. В тому числі і з ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_1 . 
З показань свідка ОСОБА_8 від 25.11.2025 року вбачається, що він, як рідний дядько ОСОБА_1 підтверджує обставни викладені в заяві, а саме той факт, що ОСОБА_3 був батьком заявниці. Так, він зазначає що особисто був присутній під час виписки ОСОБА_1 з полового будинку разом з ОСОБА_3 . Також свідок підтверджує факт їх спільного проживання, знаходження ОСОБА_3 на сімейних святах, проведення з заявницею спільного часу.
ОСОБА_9 у своїх показах свідка від 08.11.2025 року зазначає, що вона підтверджує викладені у заяві обставини. Зазначає, що була свідком спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , зазначає, що вони зі свідком в тому числі, багато спілкувались спільно, займались творчістю. 
ОСОБА_10 , як добрий знайомий заявниці у свої заяві від 07.11.2025 року зазначив, що йому відомо про батька заявниці - ОСОБА_3 , він особисто бачив як ОСОБА_3 піклувався про ОСОБА_2 як про доньку. Вони спілкувались, підтримували тісні зв`язки. 
Окрім свідчень, факт батьківства ОСОБА_3 щодо заявниці підтверджується сукупністю інших наданих суду доказів.
Зокрема, судом було досліджено та долучено до матеріалів справи роздруківки листування між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Зі змісту вказаних листів вбачається наявність тривалого зв`язку, характерного саме для батьківських відносин: ОСОБА_3 проявляв батьківську турботу, цікавився життям заявниці та висловлював теплі почуття, що свідчить про визнання ним своєї спорідненості з ОСОБА_11 за життя.
Вказані обставини доповнюються наданими фотокартками з сімейного архіву за різні роки. На фотознімках зафіксовано ОСОБА_3 разом із заявницею у неформальній обстановці, під час святкувань та спільного відпочинку. Характер цих світлин підтверджує доводи заявниці про те, що вони з ОСОБА_3 сприймали один одного як членів однієї сім`ї.
Важливе значення для встановлення істини мають також витяги з особистого щоденника ОСОБА_3 . У своїх записах померлий неодноразово згадує про приїзди ОСОБА_12 , називаючи її «доцею», описує свої емоції від спілкування з нею. Такі письмові свідчення, зроблені особою особисто та без розрахунку на стороннього читача, суд вважає щирими та такими, що безумовно вказують на волевиявлення ОСОБА_3 щодо визнання свого батьківства.
Суд приймає та оцінює вказані докази у їх нерозривному поєднанні з письмовими показаннями свідків, які є послідовними та логічними.
Окремо суд враховує показання матері заявниці - ОСОБА_2 , надані нею безпосередньо у судовому засіданні. Як особа, якій достеменно відомі обставини походження дитини, вона підтвердила, що саме ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_12 , а розбіжності в анкетних даних у свідоцтві про народження були зумовлені лише її особистим рішенням на момент реєстрації дитини поза шлюбом.
Нарешті, вагомим підтвердженням позиції заявниці є факт наявності заповіту, складеного ОСОБА_3 ще у 2017 році. Сама вказівка у тексті офіційного документа про те, що він заповідає майно саме ОСОБА_1 , яку він знав як свою дитину, фактично є актом визнання батьківства, зафіксованим у встановленому законом порядку.
Аналізуючи всі ці докази в сукупності, суд приходить до переконання, що факт родинних відносин між померлим та заявницею знайшов своє повне та всебічне підтвердження.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.
З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України (1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Враховуючи вищевикладене, повно та об`єктивно оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту батьківства, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 125, 128, 130, 135 СК України, ст.ст. 3, 76, 79-81, 89, 258, 264, 265, 273, 293-294, 315-316, 319, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства- задовольнити.
Встановити факт батьківства ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ). 
Зобов`язати Приморський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) у частині зазначення батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) відповідно до рішення суду. 
Зобов`язати Приморський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) або витяг із актового запису про народження із внесеними змінами відповідно до рішення суду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя         А.В. Науменко
У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси повний текст рішення буде складено 03.02.2026 року.
Суддя         А.В. Науменко

15.01.26