Справа № 420/35440/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» до Одеської митниці за результатом розгляду якого позивач просить суд:
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500080/2025/000047/1 від 14.07.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000173 від 02.09.2025 року Одеської митниці Держмитслужби.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що надані позивачем для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару, та підтверджують митну вартість товару, задекларовану ТОВ «Сі ем джі імпорті» у митній декларації ЕМД. Таким чином, документи, подані позивачем, є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідності обраного методу визначення митної вартості товарів. З огляду на що, оскаржувані рішення та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 10.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Від представника відповідача надійшов відзив, з огляду на який відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.
26.11.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позов.
28.11.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.
11.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» (Покупець) та компанією «SEOBUK INTERNATIONAL CO.,LTD» (Продавець) було укладено контракт (договір) № Е20.02 на постачання товарів, за умовами якого Продавець зобов`язується у обумовлені строки, в порядку та на умовах, визначених договором, передати (поставити) автомобілі, запчастини до автомобілів, спецтехніку і запчастини до неї, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти та оплатити такий товар. Вартість перевезення, транспортування, портові та транспортні збори включаються в ціну товару.
З метою митного оформлення, позивач через подав до Одеської митниці митну декларацію № 25UA500080009777U6, в якій було визначено для митного оформлення товар:
Товар 1. Автомобіль легковий тільки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), що був у використанні:- Марка - AUDI;-Модель - A4;-VIN - WAUZZZF46MN012767;-Тип кузова - Седан;- Кількість місць - 5;-Тип двигуна - дизельний;-Об`єм двигуна - 1968 см3;-Колісна формула - 4х2;-Календарний рік - 2021;-Модельний рік - 2021;-Пробіг - 31152 км.Технічний стан КТЗ: ліхтар протитуманний передній лівий та правий, фара передня ліва, крило переднє ліве, капот, рамка радіатора, підсилювач переднього бампера, двері задня ліва, двері передня ліва. Торгівельна марка: AUDI.Виробник: AUDI AG.Країна виробництва: DE.Вантаж вивантажений з контейнера MRSU4778537;
Товар 2. Автомобіль легковий тільки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), що був у використанні:- Марка - AUDI;-Модель - Q5;-VIN - WAUZZZFY3P2166085;-Тип кузова - Універсал;- Кількість місць - 5;-Тип двигуна - дизельний;-Об`єм двигуна - 1968 см3;-Колісна формула - 4х4;-Календарний рік - 2023;-Модельний рік - 2023;-Пробіг - 77815 км.Технічний стан КТЗ: вказівник повороту заднього бампера лівий, передній бампер, ліхтар протитуманний передній лівий, фара передня ліва, крило переднє ліве, капот, рамка радіатора.Торгівельна марка: AUDI.Виробник: AUDI AG.Країна виробництва: DE.Вантаж вивантажений з контейнера MRSU4778537, - 
загальною вартістю 24 450,00 дол. США за ціною договору.
Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ТОВ «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» надало митному органу документи, що підтверджують митну вартість товарів, зокрема: інвойс від 06.04.2025 № 27SIVR0418A; коносамент від 21.07.2025 № 254614691; автотранспортна накладна CMR від 11.08.2025 № 276723; навантажувальний документ наряд від 08.08.2025 № 2119; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: №2025-0527-0422 від 27.05.2025, 2818-202503-050951 від 27.03.2025; висновок експерта про якісні характеристики товару від 07.08.2025 № 11257/08; висновок експерта про якісні характеристики товару від 07.08.2025 № 11258/08; зовнішньоекономічний контракт від 11.02.2025 № E20.02; довідки від 08.08.2025 № 92470, 92471.
Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.
За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2025/000047/1 від 14.07.2025 року.
В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 
1) Згідно п.4.1.1. зовнішньоекономічного контракту оплата за товар, що поставляється за вказаним контрактом, здійснюється шляхом здійснення попереднього платежу у розмірах та на умовах, обумовлених у додатках (інвойсах). В інвойсі від 06.04.2025 №27SIVR0418A вказано, що здійснено 100% оплату із застосуванням методу Т/Т банківських переказів системи SWIFT, але документи, що підтверджують вказану операцію у пакеті поданих до митного оформлення документах, - відсутні;
2) Згідно п.1.2 зовнішньоекономічного контракту: вартість перевезення, портові та транспортні збори, - включаються в ціну товару. Водночас, у поданому коносаменті в графі «FREIGHT & CHARGES» відсутня інформація щодо фактичної оплати морського перевезення, а це суперечить змісту умов поставки CPT Одеса. В наданому коносаменті наявні відомості щодо місця видачі Seoul (Корея), але при цьому зазначено маршрут прямування Incheon (Корея) – Chornomorsk (Україна). Також, в наряді від 08.08.2025 №2119 на контейнер MRSU4778537 зазначено, що вантаж прибув в Україну на морському судні A.OBELIX рейс 030, а в поданому до митного оформлення коносаменті зазначено інше судно – MAERSK VILNIUS рейс 525N. Зазначене свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з доставкою до порту завантаження, додатковими портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту,- інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів. Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару. 
3) У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано.
Також, відповідач прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000173 від 02.09.2025 р.
Вказані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови позивач вважає протиправними.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.
Щодо доводів відповідача про відсутність документів, що підтверджують оплату товару, суд зазначає наступне.
Позивачем було надано до митного оформлення договір №A02.10 від 02.10.2024 р., інвойс №0731 від 07.06.2025 р. 
Відповідно до п.4.1.1 договору оплата за товар, що поставляється за цим Контрактом, здійснюється шляхом здійснення попереднього платежу у розмірах та на умовах, обумовлених додатково у Додатках (Інвойсах) конкретного постачання або за фактом отримання товару. Загальна сума контракту дорівнює сумі інвойсів. 
Згідно інвойсу від 06.04.2025 №27SIVR0418A здійснено 100% оплату із застосуванням методу Т/Т банківських переказів системи SWIFT. 
При цьому, інвойс і рахунок було виставлено на 4 авто, з яких 2 є предметом спору, на загальну суму 45 4650 дол. США, з них 24 500 дол. США за 2 авто, що є предметом спору.
Факт оплати вартості товарів зазначених у інвойсі підтверджується платіжними інструкціями №39 від 07.05.2025 року і №47 від 10.06.2025 року.
При цьому, в постанові від 11 червня 2019 року по справі № 813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Також, в постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 815/329/17, Верховний Суд зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Щодо доводів відповідача про відсутність документів, що підтверджують вартість перевезення та страхування товару, суд зазначає наступне.
Як встановив суд, згідно з інвойсом від 06.04.2025 №27SIVR0418A, поставка товару здійснювалась на умовах СРТ UA ODESA.
При цьому, відповідно до правила А.3 Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, за умовами поставки CРТ, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом і в звичайно прийнятий спосіб. Якщо такого пункту не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати пункт у межах названого сця призначення, який найбільш задовольняє його цілям.
За договорами страхування у продавця немає зобов`язань.
Відповідно до правила Б.3 Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс,у покупця товару немає зобов`язань за договорами перевезення та страхування.
Як вказав вище суд, відповідно до п. 1.2 Договору № Е.20.02 від 11.02.2025 року, Вартість перевезення, транспортування, портові та транспортні збори включаються в ціну товару.
Згідно з п.п. 6,7 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
Суд зазначає, що умовами Договору № Е.20.02 від 11.02.2025 року чітко визначено, що вартість перевезення, транспортування включається в ціну товару. При цьому, умовами поставки CРТ чітко визначено, що всі зобов`язання щодо перевезення товару покладаються на продавця товару, тобто у даному випадку, на контрагента позивача, а тому, на думку суду, ТОВ «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» не може нести відповідальність за правильність оформлення контрагентом документів щодо перевезення товару.
Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17, якщо за твердженням декларанта, страхування товару не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту.
При цьому, суд враховує, що надання позивачем документи не містять жодних відомостей про страхування товару. Правила Інкотермс, також, не передбачають жодних зобов`язань щодо страхування товару.
Таким чином, суд робить висновок, що у декларанта відсутній обов`язок доведення факту здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.
Таким чином, наведені у рішенні про коригування митної вартості товару підстави для коригування митної вартості спростовуються наданими первинними документами та є безпідставними.
Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та додаткові пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої товариством митної вартості декларованого товару за основним методом.
Митний орган в оскаржуваних рішеннях не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про безпідставність оскарженого рішення.
З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей є таким, що належать до скасування.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «СІ М ДЖІ ІМПОРТ» та наявності підстав для задоволення позову та визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500080/2025/000047/1 від 14.07.2025 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000173 від 02.09.2025 року Одеської митниці Держмитслужби.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 4844,80 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500080/2025/000047/1 від 14.07.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000173 від 02.09.2025 року Одеської митниці Держмитслужби.
Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» судові витрати в розмірі 4844,80 грн.
Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕМ ДЖІ ІМПОРТ» (65088, м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94, ЄДРПОУ 44783874).
Відповідач – Одеська митниця (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078; код ЄДРПОУ 44005631).
Повний текст рішення складений та підписаний судом 05.02.2026 року.

Суддя Н.В. Бжассо