17.12.25
22-ц/812/2234/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Миколаїв 
справа №489/3226/23
провадження №22-ц/812/2234/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Коростієнко Н. С.,
за участі:
представника заявника – ОСОБА_1 ,
представника Інгульського ВДВС м.Миколаєва – Тарасенка К. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Костюченка Г. С. у приміщенні суду у м. Миколаєві, за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ширка С. Л.,
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених вимог

У вересні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище скаргою, яку обґрунтовував наступним.
Заявник вказував, що на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – Інгульський ВДВС м.Миколаєва) перебуває виконавче провадження №73454969 з примусового виконання виконавчого листа №489/3226/23, провадження №2/489/1490/23, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 23 червня 2023 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. 
В розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31 серпня 2024 року вказано, що ОСОБА_2 має переплату в сумі 64,08 грн. Вказаний розрахунок здійснювався, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості в розмірі 14 382 грн.
У розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 22 липня 2025 року вказано, що ОСОБА_2 має заборгованість у сумі 4276,70 грн. Вказаний розрахунок здійснювався, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості в розмірі 15 033 грн.
В розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 15 вересня 2025 року вказано, що ОСОБА_2 має заборгованість у сумі 4276,70 грн. Вказаний розрахунок здійснювався, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за IV квартал 2021 року в розмірі 15 033 грн.
У цих розрахунках є розбіжності щодо розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Це впливає на правильність визначення розміру аліментів, що підлягають нарахуванню та сплаті, а також на відсутність або наявність заборгованості.
Із виписки з банківського рахунку заявника, з якого здійснювалися платежі на розрахунковий рахунок Інгульського ВДВС м.Миколаєва видно, що скаржником загалом сплачено 94 400 грн. Сплачені суми розподілені рівномірно за кожний місяць, що відповідає розрахунку заборгованості, складеному станом на 31 серпня 2024 року. З розрахунку заборгованості станом на 15 вересня 2025 року вбачається, що аліменти розподілені нерівномірно, в результаті чого в грудні 2023 року сплата відсутня.
Заявник наголошував, що остання відома статистична інформація по середній заробітні платі по Миколаївській області, яка міститься на сайті Головного управління статистики у Миколаївській області, датована січнем 2022 року, і становила 14 382,00 грн. У проміжок з лютого 2022 року по липень 2025 року включно офіційна статистична інформація щодо середньої заробітної плати по місту Миколаєву та Миколаївській області була відсутня.
Посилаючись на те, що державним виконавцем в розрахунках заборгованості по аліментах неправильно взяті статистичні дані, які мають використовуватися, на думку заявника, для розрахунку аліментів повинна використовуватися сума середньої заробітної плати за січень 2022 року, заявник просив: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського ВДВС м.Миколаєва Сергія Ширка щодо визначення розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості м. Миколаєва в розмірі 15 033,00 грн за період з червня 2023 року по червень 2025 року для здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №73454969; зобов`язати головного державного виконавця Інгульського ВДВС м.Миколаєва Сергія Ширка здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №73454969, обчислюючи розмір доходу за період з червня 2023 року по червень 2025 року, виходячи із середнього заробітку по місту Миколаєву, з урахуванням вимог частини другої статті 195 СК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2025 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергія Ширка щодо визначення розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості м. Миколаєва в розмірі 15 033,00 грн за період з червня 2023 року по червень 2025 року для здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №73454969.
Зобов`язано головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергія Ширка здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №73454969, обчислюючи розмір доходу за період з червня 2023 року по червень 2025 року, виходячи із середнього заробітку по місту Миколаєву, з урахуванням вимог частини другої статті 195 СК України.
Судове рішення мотивоване тим, що державний виконавець, здійснюючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, не врахував положення статті 195 Сімейного кодексу України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із ухвалою суду, Інгульський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на помилковість судового рішення, просив ухвалу суду скасувати та відмовити скаржнику у задоволені скарги.
Апелянт зазначав, що нарахування заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2023 року по червень 2025 року здійснено згідно з даними сайту Головного управління статистики у Миколаївській області за IV квартал 2021 року щодо середньої заробітної плати по Миколаївському району Миколаївської області, до якого віднесено м.Миколаїв, оскільки дані за 2022-2025 роки на цьому сайті відсутні. Після оновлення даних та отримання інформації про середню заробітну плату для даної місцевості за 2023-2025 роки заявнику буде здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.
У попередніх розрахунках заборгованості зі сплати аліментів, які складені до 15 вересня 2025 року, дані для обчислення бралися із розділу «Середня місячна зарплата по регіонах України» з офіційного сайту Мінфіну, яка зазначена у розмірі 14 382,00 грн.
Звертав увагу суду, що статистична інформація по місту Миколаєву не ведеться з 2020 року. Починаючи з 2021 року, статистична інформація оприлюднюється в розрізі районів області. Таким чином оскаржувану ухвалу виконати неможливо.
Натомість державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості використовувалася інформація по Миколаївському району, в межах якого знаходиться м. Миколаїв.
Також скаржник звертав увагу на те, що судом першої інстанції не було мотивовано визнання неправомірності дій державного виконавця та не вказано, які вимоги закону ним порушені при складанні розрахунку заборгованості.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошував на тому, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною.

Фактичні обставини справи

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2023 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 23 червня 2023 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. 
Постановою головного державного виконавця Інгульського ВДВС м.Миколаєва Чмих Л. В. від 29 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження №73454969 щодо виконання вказаного вище рішення суду.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Інгульським ВДВС м.Миколаєва станом на 31 серпня 2024 року, ОСОБА_2 не мав заборгованості, переплата становила 64,05 грн. Для розрахунку аліментів використовувалася середня заробітна плата для працівника даної місцевості у розмірі 14 382,00 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Інгульським ВДВС м.Миколаєва станом на 08 вересня 2025 року, ОСОБА_2 мав заборгованість за аліментами у сумі 4276,70 грн. Для розрахунку аліментів використовувалася середня заробітна плата для працівника даної місцевості у розмірі 15 033,00 грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем Інгульського ВДВС м.Миколаєва станом на 15 вересня 2025 року, ОСОБА_2 мав заборгованість за аліментами у сумі 4234,95 грн. Для розрахунку аліментів використовувалася середня заробітна плата для працівника даної місцевості у розмірі 15 033,00 грн. 
Виконавцем зазначено, що нарахування заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2023 року по вересень 2025 року здійснено згідно з даними сайту Головного управління статистики у Миколаївській області, де зазначено, що у IV кварталі 2021 року середня заробітна плата для працівника даної місцевості становила 15 033,00 грн. Дані щодо середньої заробітної плати для працівника даної місцевості за 2022-2025 роки на цьому сайті відсутні. Після оновлення даних та отримання інформації про середню заробітну плату для даної місцевості за 2023-2025 роки буде здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів. 
З виписки про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_2 в АТ Універсал Банк випливає, що з грудня 2023 року по серпень 2025 року на рахунок Інгульського ВДВС м.Миколаєва щомісячно перераховувалися кошти у сумі 3600 грн.
Згідно з інформацією з сайту Головного управління статистики у Миколаївській області середня номінальна заробітна плата штатних працівників у IV кварталі 2021 року у Миколаївському районі Миколаївської області, до якого відноситься і м.Миколаїв, становила 15 033,00 грн. Середня номінальна заробітна плата штатних працівників за 2021 рік у Миколаївському районі Миколаївської області становила 13 725,00 грн.  Середня номінальна заробітна плата штатних працівників за видами економічної діяльності у січні 2022 року становила 14 382 грн. Середня заробітна плата (номінальна) штатних працівників за видами економічної діяльності (у середньому по регіону) за місяць у 2025 році становить: січень – 20 487,00 грн, лютий – 20 408,00 грн, березень – 22 422,00 грн, квітень – 21 362,00 грн, травень – 22 056,00 грн, червень – 23 269,00 грн, липень – 23 646,00 грн, серпень – 23 174,00 грн, вересень 24 578,00 грн, жовтень – 24 452,00 грн.
З цього ж сайту випливає, що середньомісячна номінальна заробітна плата штатних працівників по місту Миколаєву останній раз обліковувалася у 2020 році. З 2021 року вона визначається на рівні районів області. 

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою – підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору – судом.
У постанові від 14 квітня 2021 року у справі №759/1727/16 Верховний Суд вказав, що: «Поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.
Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини 2 статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713.
Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників». 
Частини 3, 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13 сформулювала висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Постановляючи ухвалу про задоволення у повному обсязі вимог скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав, що державний виконавець, здійснюючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, не врахував у повній мірі положення статті 195 Сімейного кодексу України, а тому наявні підстави для задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Інгульського ВДВС м.Миколаєва Сергія Ширка щодо визначення розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості м. Миколаєва в розмірі 15 033,00 грн за період з червня 2023 року по червень 2025 року для здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №73454969. У зв`язку з цим суд зобов`язав вказаного державного виконавця здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №73454969, обчислюючи розмір доходу за період з червня 2023 року по червень 2025 року, виходячи із середнього заробітку по місту Миколаєву, з урахуванням вимог частини другої статті 195 СК України. Мотивів вказаного висновку суд не зазначив.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Досліджені докази свідчать, що згідно з інформацією з сайту Головного управління статистики у Миколаївській області середня номінальна заробітна плата штатних працівників у IV кварталі 2021 року у Миколаївському районі Миколаївської області, до якого відноситься і м.Миколаїв, становила 15 033,00 грн. 
Середня номінальна заробітна плата штатних працівників за видами економічної діяльності у січні 2022 року становила 14 382 грн. 
Середня заробітна плата (номінальна) штатних працівників за видами економічної діяльності (у середньому по регіону) за місяць у 2025 році становить: січень – 20 487,00 грн, лютий – 20 408,00 грн, березень – 22 422,00 грн, квітень – 21 362,00 грн, травень – 22 056,00 грн, червень – 23 269,00 грн, липень – 23 646,00 грн, серпень – 23 174,00 грн, вересень 24 578,00 грн, жовтень – 24 452,00 грн.
З лютого 2022 року до січня 2025 року середня заробітна плата працівників у Миколаївській області не вираховувалася.
Беручи до уваги наведене, на думку колегії суддів, при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами, які нараховувалися ОСОБА_2 за період з червня 2023 року до червня 2025 року, застосуванню підлягала за період з червня 2023 року до січня 2025 року найближче визначена до вказаного періоду заробітна плата, а саме за січень 2022 року у сумі 14 382 грн. 
Посилання державного виконавця на те, що для розрахунку заборгованості за аліментами повинна застосовуватися все ж таки середня номінальна заробітна плата штатних працівників у IV кварталі 2021 року у Миколаївському районі Миколаївської області у сумі 15 033,00 грн, бо ця заробітна плата визначена саме для району, до якого відноситься м.Миколаїв і є більш відповідною до вимог ст.195 СК України, колегія суддів за викладених обставин вважає безпідставними.
Оскільки у 2022 році середня номінальна заробітна плата штатних працівників за районами Миколаївської області не визначалася, то за наявності такої заробітної плати за січень 2022 року по Миколаївській області, на думку колегії суддів, саме ця сума повинна бути взята для застосування.
За такого колегія суддів вважає правильним висновок суду про визнання неправомірними дій державного виконавця Інгульського ВДВС м.Миколаєва Сергія Ширка щодо визначення розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості в сумі 15 033,00 грн та зобов`язання його здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який повинен бути обчислений, виходячи з розміру цієї заробітної плати за період з червня 2023 року до січня 2025 року у сумі 14 382,00 грн, а з січня 2025 року, виходячи з вже наявних на сайті Головного управління статистики у Миколаївській області сум середньої заробітної плати по Миколаївській  області.
Між тим колегія суддів вважає помилковим висновок суду про те, що новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем повинен бути здійснений, виходячи із середнього заробітку по місту Миколаєву, оскільки з 2021 року статистика середньої заробітної плати по м.Миколаєву органами статистики не вказується. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
З огляду на вищевказане, беручи до уваги те, що судом першої інстанції не було викладено в ухвалі мотивування прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні з виключенням з його резолютивної частини висновку про те, що новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем повинен бути здійснений, виходячи із середнього заробітку по місту Миколаєву, та викладенням мотивувальної частини судового рішення в редакції цієї постанови.
В іншій частині ухвала суду зміні або скасуванню не підлягає, бо є законною.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити частково.
Ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2025 року змінити, виключивши з її резолютивної частини висновок про те, що новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем повинен бути здійснений, виходячи із середнього заробітку по місту Миколаєву, та виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий   О. В. Локтіонова

Судді  Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова 

Повне судове рішення складено 24 грудня 2025 року.