П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
30 жовтня 2024 року                                                                                         м. Київ
         
Справа № 759/17952/18
Провадження: № 22-ц/824/3817/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., 
суддів Нежури  В. А., Соколової В. В.
секретар Сакалош Б. В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 
 
на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року, ухвалені під головуванням судді Сенька М. Ф.,
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
 
в с т а н о в и в:
 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до  ОСОБА_2  (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) про поділ спільного майна подружжя, який мотивувала, тим, що 20 серпня 1999 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який розірвано 06 листопада 2018 року за взаємною згодою сторін. Від цього шлюбу вони мають сина -   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2  придбали таке майно:  квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пральну машину «Ariston» НОМЕР_2 , телевізор «Sony Bravia» KDL-40BX421 (2011), домашній кінотеатр «Yamaha NS-SW280 (2011), кухонний комбайн «Braun» НОМЕР_3 ; пилосос миючий «Zelmer VC79» (2014); меблі системи «Піонер»: шафа кутова А, комп`ютерний стіл G, комод 700 МДФ К, пенал МДФ V, шафа D, полиця підвісна МДФ Р; диван «Стелла» (160, 201, НОМЕР_4 ); кухонний набір фабрики меблів БІС; стіл овальний розсувний «Шедевр-міні» та 4 стільці «Модерн», холодильник «Атлант» XM6026-100 серія 0352046984; музичний центр JVC SP-UXG46 серія Т75075VX; електрочайник «Braun» WK300 серія S642351; мікрохвильова піч «Samsung» CE2718NR; телевізор «Samsung» CS Z741HCPDA06568Y; диван «Візит-2» помаранчево-молочного кольору (2014); ліжко «НАТА» (вільха 200х160); матрац «Магія-7» (200х160); шафа двох дверна дзеркальна та 2 пенали (колір вільха); вітрина та кутова шафа під TV; праска «Tefal» Aquaspeed FV5375 eo/23-4313R; Blu-RayDisk/DVD плеєр «Sony» BDP-S185#1538228.
Оскільки, вказане майно було придбано в період зареєстрованого шлюбу, тому на цей майно розповсюджується режим спільної сумісної власності. Незважаючи на це, вони, сторони, не дійшли згоди щодо порядку поділу майна. 
За викладених обставин, просила суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,8 кв. м.; визнати легковий автомобіль марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; стягнути з відповідача на її користь 210 000 грн грошової компенсації вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 ; стягнути 1/2 частину коштів, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_2 в сумі 200 000 гривень; визнати за нею право приватної власності на майно: пральну машину «Ariston» НОМЕР_2 , телевізор «Sony Bravia» KDL-40BX421 (2011), домашній кінотеатр «Yamaha NS-SW280 (2011), кухонний комбайн «Braun» НОМЕР_3 ; пилосос миючий «Zelmer» VC79» (2014); меблі системи «Піонер»: шафа кутова А, комп`ютерний стіл G, комод 700 МДФ К, пенал МДФ V, шафа D, полиця підвісна МДФ Р; диван «Стелла» (160, 201, НОМЕР_4 ); кухонний набір фабрики меблів БІС; стіл овальний розсувний «Шедевр-міні» та 4 стільці «Модерн»; виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,8 кв. м.; холодильник «Атлант» XM6026-100 серія 0352046984; музичний центр «JVC» SP-UXG46 серія Т75075VX; електрочайник «Braun» WK300 серія S642351; мікрохвильова піч «Samsung» CE2718NR; телевізор «Samsung» CS Z741HCPDA06568Y; диван «Візит-2» помаранчево-молочного кольору (2014); ліжко «НАТА» (вільха 200х160); матрац «Магія-7» (200х160); шафа двох дверна дзеркальна та 2 пенали (колір вільха); вітрина та кутова шафа під TV; праска «Tefal» Aquaspeed FV5375 eo/23-4313R; Blu-RayDisk/DVD плеєр «Sony» BDP-S185#1538228.
 
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи вимоги тим, що шлюб між сторонами розірвано 06 листопада 2018 року. За час перебування у шлюбі була придбана квартира АДРЕСА_1 , проте більша частина грошових коштів, сплачених за квартиру, були його, ОСОБА_2 , особистою власністю. Намагання врегулювати спір у досудовому порядку були марними, тому він звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати за ним право особистої приватної власності на 394/500 часток квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,80 кв. м.; визнати спільною сумісною власністю подружжя 106/500 часток цієї квартири, і в порядку поділу майна подружжя визнати за кожною із сторін право власності на 53/500 часток квартири. 
 
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (загальна площа - 72,80 кв. м., житлова площа - 44,5 кв. м.); холодильник Атлант ХМ6026-100, серія 0352046984, вартістю 3930 грн.; диван Візит-2, вартістю 3 490 грн; меблі системи Піонер: шафа кутова А, комп`ютерний стіл G, комод 70 МДФ К, пенал МДФ V, шафа D, полиця підвісна МДФ Р, вартістю 6 304 грн; ліжко Ната (вільха 200х160), вартістю 2 730 грн; матрац Магія-7 (200х170), вартістю 2 950 грн.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (загальна площа - 72,80 кв. м., житлова площа - 44,5 кв. м.); пральну машину Ariston AGS62L09EU, 2013 року випуску, вартістю 3 999 грн; пилосос миючий Zelmer VC79, 2014 року випуску, вартістю 3 399 грн; диван Стелла (160,201,MARS 0106), вартістю 8 929 грн; електрочайник Braun WK300, серія S642351, вартістю 899 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 500 грн компенсації вартості 1/2 частки автомобіля HONDA CR-V, 2009 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_6 .
Право спільної сумісної власності на вказане майно припинено. В задоволенні решти вимог позовів відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому з урахуванням того, що її поділ в натурі об`єктивно неможливий, квартира підлягає поділу між сторонами шляхом визнання за ними права власності в рівних частках, на підставі ст.ст. 60-71 СК України та ст. 372 ЦК України.
Вирішуючи вимоги в частині розподілу іншого майна, заявленого ОСОБА_1 , суд першої інстанції погодився з позицією відповідача в цій частині спору, а саме з тим, що грошова компенсація за відступлення права власності на частку в спірному автомобілі має бути визначена виходячи з реальної вартості цього автомобіля під час продажу, а інше нерухоме майно має бути розподілене між сторонами, відповідно до варіантну запропонованого відповідачем, оскільки в цьому випадку буде дотримано принцип рівності часток подружжя у праві власності на майно, і такий поділ буде відповідати потребам сторін.
При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що сторони визнають перелічене майно таким, що належить (належало) їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках. Також суд першої інстанції вважав, що запропонований ОСОБА_1   варіант поділу рухомого майна належним чином не обґрунтовано.
Додатковим рішенням від 29 жовтня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва стягнув з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  4 933 грн  24 коп. в порядку розподілу судових витрат у справі.
Здійснюючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що витрати у справі розподіляються пропорційно частці задоволених вимог, тому  ОСОБА_1  мають бути компенсовані витрати в сумі 8 071 грн  37 коп., а  ОСОБА_2  - 3 138 грн  13 коп. Оскільки вимоги сторін є однорідними та зустрічними, вони підлягають зарахуванню, відповідно в порядку розподілу судових витрат у справі з  ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь  ОСОБА_1 4 933 грн 24 коп.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просила рішення районного суду скасувати в частині відмови у визнанні автомобілю марки HONDA, модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_7 , об`єктом права спільної сумісної власності сторін, та в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь 21 500 грн в якості компенсації вартості 1/2 частки цього автомобілю, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким її позов задовольнити частково, а саме: визнати легковий автомобіль марки HONDA, модель CR-V, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,  та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 157 873 грн 25 коп. в якості грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки HONDA, модель CR-V. В іншій частині рішення суду просила  залишити без змін.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргуна рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що спірний автомобіль придбано за час їхнього із відповідачем перебування у шлюбі, а тому вказаний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності, проте відповідач заперечує даний факт, і здійснив відчуження автомобіля без її згоди. Крім того, судом першої інстанції проігноровано  той факт, що ціна автомобіля по договору купівлі-продажу не відповідає його ринковій вартості та є значно заниженою. Також, звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги висновок експерта, за результатами якого встановлено середню ринкову вартість автомобіля, що складає 315 746 грн 50 коп.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року
У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просила додаткове рішення скасувати, в тому числі, і в частині включення до розподілу 20000 грн. витрат ОСОБА_2 на правову допомогу, і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь 6974 грн 24 коп. в порядку розподілу судових витрат.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року
 Вказує на те, що відповідачем за первісним позовом заявлено до розподілу 62000 грн. витрат на правову допомогу, що складаються з 2000 грн за участь адвоката в судових засіданнях та 60000 грн гонорару адвоката. Однак всупереч ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України відповідачем за первісним позовом не надано детального опису робіт адвоката та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, в тому числі це стосується і гонорару адвоката. 
Також, зазначає, що всупереч ч. 1 ст. 134 ЦПК України суд першої інстанції при включенні суми гонорару до судових витрат не врахував той факт, що ОСОБА_2 не подавав разом із подачею позову орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи, що є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази прийому-передачі наданих адвокатом послуг по Договору у суді першої інстанції. Отже, відсутні докази щодо об`єму робіт та наданих послуг і витраченого часу адвокатом  під час розгляду справи  судом першої інстанції. Також, вказує на те, що договір про надання професійної правничої допомоги та представництво у цивільному процесі №23/19ц від 20 серпня 2019 року укладений між ОСОБА_2 та його представником Юрченко М. С. не містить такої інформації.
Звертає увагу суду і на те, що нею на забезпечення розгляду позову сплачено 8810 грн судового збору та 352 грн 40 коп. на забезпечення витрат, а також понесенні витрати на оплату автотоварознавчої судової експертизи у розмірі 2041 грн, що убачається із наявного у матеріалах справи висновку експерта (вартість проведеної судової експертизи вказана у документах КНДІСЕ, що наявні у матеріалах справи). А тому вважає, що на її користь з відповідача підлягає стягненню 6974 грн 24 коп. (4 933 грн. +2 041 грн 24 коп.).
 
Розгляд справи судами
Постановою від 11 травня 2021 року Київський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року.
Суд змінив рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року в частині вирішення первісного позову  ОСОБА_1  про поділ автомобіля марки «Honda», модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнення з ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частки цього автомобіля.
Виключив з мотивувальної частини рішення висновок суду першої інстанції про те, що транспортний засіб автомобіль марки «Honda», модель СR-V, 2009 року випуску, номер шасі НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , проданий  ОСОБА_2  після розлучення сторін.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року в частині вирішення первісного позову  ОСОБА_1  про поділ квартири  АДРЕСА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2  про поділ квартири АДРЕСА_1  залишив без змін.
Ухвалою від 01 червня 2021 року Київський апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року  залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 22 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року задоволено частково. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року задоволено. Постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року скасовано. Ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року скасовано, справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про поділ майна подружжя направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Рух справи у суді апеляційної інстанції 
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 11 липня 2022 року справу призначено судді-доповідачу Білич І. М.  у складі колегії суддів: головуючий суддя Білич І. М., судді Коцюрба О. П., Слюсар Т. А.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 липня 2022 року справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року призначено до розгляду.
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 01 грудня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.
Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 01 грудня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Невідомій Т. О. у складі колегії суддів: головуючий суддя Невідома Т. О., судді Верланов С. М., Нежура В. А.
Згідно протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 09 липня 2024 року суддю Верланова С. М. замінено на суддю Соколову В. В.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року ОСОБА_2 просив задовольнити частково апеляційну скаргу ОСОБА_1  та скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21500 грн компенсації вартості автомобіля HONDA CR-V, 2009 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , р.н.з. НОМЕР_6 та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Вказує, що автомобіль був проданий у шлюбі,  під час спільного проживання сторін та ведення спільного господарства, а тому вказана позовна вимога не може бути задоволена.
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1  на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 у встановлений апеляційним судом строк, не подано.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання
У судовому засіданні адвокат Блажієвська Л. В. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Адвокат Юрченко М. С. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.
 
Межі розгляду справи апеляційним судом
Згідно ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 оскаржувала рішення Святошинського районного суду м Києва від 13 січня 2020 року в частині відмови у визнанні автомобіля марки HONDA, модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_7 , об`єктом права спільної сумісної власності сторін, та в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості 1/2 частки цього автомобіля, отже, рішення суду в іншій частині апеляційним судом не переглядається.
Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 оскаржувала у повному обсязі, а тому апеляційним судом переглядається таке рішення повністю.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
20 серпня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який розірвано 06 листопада 2018 року за взаємною згодою сторін. Від цього шлюбу  сторони мають сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час шлюбу сторонами було придбано, зокрема, легковий автомобіль марки HONDA, модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , який був зареєстрований за ОСОБА_2 , який є спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу між сторонами.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Щодо позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіля марки HONDA CR-V, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) зазначила, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи не спростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна. Для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідними. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.
Судом у мотивувальній частині рішення встановлено, що на автомобіль марки HONDA CR-V, 2009 року випуски, реєстраційний номер НОМЕР_1 розповсюджується режим спільного сумісного майна,  а отже не є необхідним зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання. Відтак вимоги апеляційної скарги в цій частині не можуть бути задоволені апеляційним судом.
 
Щодо позовних вимог про визначення розміру компенсації вартості 1/2 частини  автомобіль марки HONDA CR-V, 2009 року випуски, реєстраційний номер НОМЕР_1 
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої і третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Вартість майна, що підлягає поділу визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження 61-9018сво18).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав про стягнення з ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частини цього автомобіля є правильним.
Однак, визначаючи розмір компенсації, судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що спірний автомобіль відчужено поза волею позивача, тому визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи судом.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що 30 серпня 2018 року ОСОБА_2 відчужено транспортний засіб автомобіль марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , ОСОБА_5 за 43 000 грн (а. с. 90, том 1).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року у даній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.
Згідно висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 12 вересня 2019 року № 17591/19-54, середня ринкова вартість легкового автомобіля марки «HONDA» модель CR-V, 2009 року випуску, реєстраційним номер НОМЕР_1 , на дату проведення експертизи, складає 315746 грн 50 коп.
В свою чергу, ухвалою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі призначено повторну судову авто товарознавчу експертизу.
Висновком експерта за результатами проведення судової транспортної товарознавчої експертизи від 05 червня 2024 року № 18526/23-54 ринкова вартість автомобіля марки HONDA CR-V, 2009 року випуски, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 12 вересня 2019 року, з урахуванням коригування по пробігу, технічних та експлуатаційних особливостей, що зазначені в Акті технічного стану  транспортного засобу від 30 серпня 2018 року (із зазначенням матеріалів справи (том 1 а.с. 84-90, 174 - 178) складає 272 489 грн 80 коп.
Враховуючи положення ст.110 ЦПК України, колегією суддів не приймається до уваги висновок експерта від 12 вересня 2019 року № 17591/19-54, оскільки при визначенні вартості не враховано коригування по пробігу, технічних та експлуатаційних особливостей, що зазначені в Акті технічного стану  транспортного засобу від 30 серпня 2018 року.
При цьому, колегією суддів  відхиляються заперечення представника позивача щодо помилковості висновку експерта від 05 червня 2024 року № 18526/23-54, оскільки такий висновок складено відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(з відповідними змінами). Заперечуючи проти висновків експерта, представник позивача не зазначає в чому саме полягає  необґрунтованість такого висновку та в якій частині він  викликає сумніви або  суперечить матеріалам справи.
Отже, визначаючи  розмір компенсаціі 1/2 частини автомобіля HONDACR-V, 2009 року випуски, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колегією суддів приймається до уваги висновок експерта від 12 вересня 2019 року № 17591/19-54,   і така компенсація  складає 136 244 грн 90 коп.
 
Щодо перегляду додаткового рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, у суді першої інстанції відповідачем заявлено вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 62000 грн, однак на підтвердження таких витрат суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь позивача понесені відповідачем витрати на правничу допомогу.
Такий висновок, узгоджується з правовим висновком, висловленим Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2024 року у справі №753/25081/21.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат по оплаті судового збору та витрат на оплату експертного дослідження суд виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 сплатила судовий збір: за подання позовної заяви у загальному розмірі 8810 грн (5286 грн +3524) (а.с. 1, 56 том 1); за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 352 грн 40 коп. (а. с. 50 том 1); за подання апеляційної скарги у розмірі 13215 грн (а.с. 43, том 3), нею  також понесені витрати по  оплаті висновку експерта у розмірі 2041 грн.
ОСОБА_2 за подання зустрічної позовної заяви сплачено 9605 грн (а.с.1, том 2), за подання апеляційної скарги  сплачено 12495 грн (а.с. 164 том 3), а також понесені витрати по оплаті висновку експерта у розмірі 4779 грн 60 коп.
Враховуючи те, що судом має здійснюватися  розподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог, як первинного позову, так і зустрічної позовної заяви, а також ураховуючи положення ч.10 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати, які за результатами розгляду справи підлягали компенсації з кожному зі сторін є рівними, а тому у суду відсутні підстави для здійснення перерозподілу таких витрат.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно ч.3 ст.370 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до ст.382  цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду справи апеляційної скарги має право у передбачених цим кодексом  випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених а пунктах 1-7 частини першої цієї статті.
Враховуючи те, що під час даного розгляду справи судом установлено обставини, а саме питання  визначення суми компенсації, що підлягає  стягненню на користь позивача., ОСОБА_1 за спірний автомобіль, які не входили до предмету   дослідження та обговорення Київським апеляційним судом при ухваленні постанови від 11 травня 2021 року, якою  встановлено, що автомобіль є спільним майном подружжя,  та був відчужений   ОСОБА_6 після розірвання шлюбу, без згоди   іншого з подружжя, то таке судове рішення  в частині  вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ автомобіля підлягає скасуванню.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ автомобіля та ухвалення нового судового рішення в частині цих вимог. Також, суд вважає, що додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року підлягає  скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову  в розподілі судових витрат
 
 Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ автомобіля скасувати та ухвалити нове судове рішення в частині цих вимог.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля HONDA CR-V, 2009 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_6 , у розмірі 136 244 (сто тридцять шість тисяч двісті сорок чотири) грн 90 коп.
Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову  в розподілі судових витрат. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України. 
 
.

 
Головуючий                                                                                            Т. О. Невідома

 
Судді                                                                                                       В. А. Нежура

 
                                                                                                                В. В. Соколова