номер провадження справи 6/215/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 Справа № 908/3577/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/3577/25
за позовом:Бази забезпечення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 )
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРФОРМ» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12)
про стягнення грошових коштів.

Процесуальні дії по справі.
28.11.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. №3075-9-2025 (вх. №3944/08-07/25, документ сформований в системі Електронний суд 28.11.2025) Бази забезпечення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРФОРМ» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 340 381,20 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 28.11.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3577/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.
Ухвалою суду від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3577/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 6/215/25. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/3577/25. Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 6 ГПК України).
Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі №908/3577/25 від 03.12.2025 була направлена учасникам справи до їхніх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд та отримана ними 03.12.2025 о 12 год. 20 хв. (відповідач) та о 12 год. 14 хв. (позивач), про що свідчать довідки про доставку електронних листів.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, 02.01.2026 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті. 
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.
Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повне рішення без його проголошення - 02.02.2026.
Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив, що між сторонами 18.03.2024 був укладений договір на закупівлю товарів за бюджетні кошти №24-РЗ, за яким відповідач зобов`язався поставити Замовнику товар у строки, зазначені у Специфікації (липень-серпень 2024), яка є невід`ємною частиною цього договору, а саме Лот 1- налокітники тактичні бойові (вид 1): 20000 штук до 31.07.2024 та 20000 штук до 31.08.2024; Лот 2 - наколінники тактичні бойові (вид 1): 20000 штук до 31.07.2024 та 20000 штук до 31.08.2024. Ураховуючи п. 15.7 договору, яким передбачено повідомлення Замовника протягом 3 (трьох) календарних днів про обставини, що заважають належному виконанню його обов`язків, Відповідач надіслав лист-повідомлення Позивачеві 30.07.2024 р. (вих. № 30/07/24), в якому зазначив про обставини непереборної сили - виникнення пожежі на складі виробника продукції. Позивач у листі-відповіді (вих. № 375/12-676) попросив надати докази настання форс-мажорних обставин. Станом на 16.10.2024 відповідач не підтвердив настання форс-мажорних обставин. Згідно актів приймання-передачі матеріально технічних засобів № 259 від 08.08.2024 року та № 362 від 13.09.2024, Відповідач поставив Позивачеві 40000 комплектів налокітників тактичних бойових (вид 1), та 40 000 комплектів наколінників тактичних бойових, однак з порушенням строків, узгоджених в Специфікації.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної поставки товару в установлений договором строк та ненадання доказів настання форс-мажорних обставин позивач на підставі п. 7.1, 7.3 договору, нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в загальному розмірі 340381,20 грн.
У відзиві, який надійшов до суду 19.12.2025 (вх. №25639/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд 18.12.2025) відповідач заперечив проти заявленої до стягнення суми пені внаслідок неправильного її розрахунку. Зауважує, що строк поставки другої партії товару за Лотом 1 та за Лотом 2 - 31.08.2024 припадає на вихідний день - суботу. Відтак, кінцевим строком виконання зобов`язання є понеділок 02.09.2024. З урахуванням положень п.7.3 Договору вважає, що нарахування неустойки має починатися з наступного дня після кінцевої дати поставки, а саме з 03.09.2024. Відповідно до наданого контррозрахунку сума пені складає 304551,60 грн. 
На підставі ст. 551 ЦК України відповідач заявив клопотання про зменшення суми пені на 90%, посилаючись на недостатньо прибутковий фінансовий стан ТОВ «Суперформ» протягом 2024, 2025 р.р. Так, указує, що чистий прибуток відповідача у 2024 р. склав 0,00 грн, у 2025 - 29600,00 грн, що свідчить про перевищення заявленого до стягнення розміру неустойки річного та поточного прибутку відповідача. Також відповідач зауважує, що серед іншого причинами несвоєчасної поставки товару є застосовані на території міста Запоріжжя графіки відключення електричної енергії та часте оголошення сигналу повітряної тривоги через загрозу ракетних обстрілів країною-агресором.
У відповіді на відзив вх. №25805/08-08/25 (документ сформований в системі Електронний суд) позивач зазначив, що розрахунок штрафних санкцій здійснено з урахуванням ст. 253 ЦК України, оскільки для військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків, вихідні дні не є днями відпочинку. Відтак наполягає на стягненні пені у зазначеному в позові розмірі. Заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій, зауваживши, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій складає 0,95% від загальної суми договору. Вважає, що до даних про фінансовий стан відповідача, наведених з сайту opendatabot.ua, слід ставитись критично, з огляду на ненадання Відповідачем бухгалтерських документів для підтвердження фінансового стану підприємства.
Відповідач не скористався наданим йому законом правом на подання заперечень на відповідь на відзив.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
18.03.2024 між Базою забезпечення Національної гвардії України (Замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУПЕРФОРМ» (Постачальник, відповідач у справі), керуючись вимогами Господарського і Цивільного кодексів України, з урахуванням норм Закону України «Про оборонні закупівлі» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 №1275 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» (зі змінами) та наказу командувача Національної гвардії України від 18.11.2022 №401 «Про деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», укладено договір на закупівлю товарів за бюджетні кошти №24-РЗ (надалі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується поставити Замовнику якісні товари, зазначені у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1) за кодом 35810000-5 - «Індивідуальне обмундирування» Єдиного закупівельного словника ДК 021-2015 (далі - Товар), а саме: Лот 1 - Налокітники тактичні бойові (вид 1); Лот 2 - Наколінники тактичні бойові (вид 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.
Найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку №1 до цього Договору (п. 1.2 договору).
За умовами п. 1.4 договору закупівля Товару здійснюється за кошти Державного бюджету України та керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 11.1.2022 №1275 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану».
Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна договору складає 35 829600,00 грн, в тому числі податок на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) 20% - 5 971 600,00 грн, а саме:
за лотом №1 - Налокітники тактичні бойові ціна складає 17 714 400,00 грн, в тому числі податок на додану вартість 20% - 2 952 400,00 грн;
за лотом №2 - Наколінники тактичні бойові ціна складає 18 115 200,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 3 019 200,00 грн.
Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за Товар, що поставляється без порушень строків або вимог щодо якості (комплектності) Замовником проводяться шляхом 100% оплати в безготівковій формі за фактично поставлену кількість Товару (партію Товару) протягом 30 календарних днів з дати прийняття товару на склад Замовника та/або на склади військових частин Національної гвардії України, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальником та Замовником на відповідній видатковій накладній. У випадку відсутності на рахунках коштів, оплата здійснюється протягом 10 календарних днів, з дня надходження коштів на рахунки.
Пунктом 5.1 договору встановлено, що Постачальник письмово повідомляє Замовника не менш ніж за три робочі дні про готовність Товару до закінчення контролю та їх приймання-передачі.
Дата, місце та обсяги поставки Товару зазначаються у Специфікації (Додаток №1 до цього Договору).
Кінцевий термін поставки товару: 01.09.2024.
Конкретне місце поставки Товару буде визначено в Додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 5.7 договору право власності на товар переходить від Постачальника до Замовника після прийняття товару на склад Замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника на відповідній накладній. Датою прийняття товару Замовником вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника на видатковій накладній та акту приймання-передачі.
Відповідно до пп. 6.3.1 п.6.3 договору встановлено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором. 
У пункті 7.3 договору сторони погодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у Специфікації (Додаток №1 до цього Договору), Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів Замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору в повному обсязі.
Сторони домовились, що строк позовної давності три роки застосовується для вимог про стягнення з Постачальника штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) (п. 7.8 договору).
Пунктом 9.3 договору встановлено, що сторона, що не може виконати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили чи випадку, повинна не пізніше ніж протягом трьох календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з додаванням підтверджуючих документів настання таких обставин.
Неповідомлення або невчасне повідомлення позбавляє Постачальника права в подальшому посилатися на випадок або обставини непереборної сили як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Пунктом 14.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 01.12.2024, а в частині оплати за поставлений Товар - до повного виконання Сторонами узятих на себе зобов`язань.
Додатком №1 до договору є Специфікація, відповідно до якої відповідач зобов`язаний поставити:
ЛОТ 1 - Налокітники тактичні бойові (вид 1) до в/ч НОМЕР_1 , термін поставки липень 20000,00 штук комплектів, ціною за одиницю з ПДВ 442,86 грн, загальною вартістю з ПДВ - 8 857 200,00 грн; у серпні - 20000,00 штук комплектів, ціною за одиницю з ПДВ 442,86 грн, загальною вартістю з ПДВ - 8 857 200,00 грн;
ЛОТ 2 - наколінники тактичні бойові (вид 1) до в/ч НОМЕР_1 , термін поставки липень - 20000,00 штук комплектів, ціною за одиницю з ПДВ 452,88 грн, загальною вартістю з ПДВ - 9 957 600,00 грн; у серпні - 20000,00 штук комплектів, ціною за одиницю з ПДВ 452,88 грн, загальною вартістю з ПДВ - 9 957 600,00. 
Загальна сума з ПДВ складає 35 829 600,00 грн, в тому числі ПДВ 5 971 600,00 грн.
Додатком №2 до договору є Технічні умови (технічні, якісні, кількісні та інші характеристики предмета закупівлі).
Відповідач листом вих. 30/07/24 від 30.07.2024 повідомив позивача про виникнення обставин непереборної сили за укладеним договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти №24-РЗ від 18.03.2024 у зв`язку із виникненням пожежі на складі виробника продукції. Зазначив, що зобов`язання за договором будуть виконані з затримкою орієнтовно до 10 календарних днів. Сертифікат про виникнення форс-мажорних обставини буде наданий після його оформлення в установленому порядку.
У відповіді на лист вих. №375/12-676 від 31.07.2024 позивач для підтвердження настання обставин непереборної сили просив надати відповідні докази.
Відповідач на виконання п. 5.1 договору листом вих. №02/08-05 від 02.08.2024 повідомив Замовника про готовність поставити Налокітники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів та Наколінники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів 06.08.2024.
08.08.2024 між сторонами підписано Акт приймання-передачі №259 матеріально-технічних засобів, відповідно до якого Відповідач на виконання договору №24-РЗ від 18.03.2024 поставив Позивачу налокітники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів на загальну суму 8 887 200,20 грн та наколінники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів загальною вартістю 9 057 600,00 грн.
Листом вих. №10/09-01 від 10.09.2024 Постачальник повідомив Замовника про готовність поставити Налокітники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів та Наколінники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів 13.09.2024.
13.09.2024 між сторонами підписано Акт приймання-передачі №362 матеріально-технічних засобів, відповідно до якого Відповідач на виконання договору №24-РЗ від 18.03.2024 поставив Позивачу налокітники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів на загальну суму 8 857 200,20 грн та наколінники тактичні бойові (вид 1) у кількості 20000 комплектів загальною вартістю 9 057 600,00 грн.
У зв`язку з порушенням відповідачем (постачальником) строків поставки товару позивач направив на його адресу претензію №375/4-1035 від 16.10.2024 з вимогою перерахувати на рахунок Замовника суму штрафних санкцій в розмірі 340 381,20 грн. До претензії доданий розрахунок суми пені за договором від 18.03.2024 №24-РЗ.
Відповідач в добровільному порядку суму штрафних санкцій не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі. 
Доказів оплати сум штрафних санкцій відповідач на час розгляду справи суду не надав.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Між сторонами виникли господарські відносини на підставі договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти №24-РЗ від 18.03.2024, який за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).
Частиною 1 ст. 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавцяпередати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як установлено судом, у пункті 5.1 Договору сторонами погоджено, що строки поставки товару визначаються у Специфікації.
Відповідно до Специфікації, яка є Додатком №1 до договору, сторонами погоджено найменування товару, одиниця виміру, кількість, строк поставки, ціна за одиницю в гривнях без ПДВ та сума без ПДВ. А саме сторонами узгоджено, що поставка товару (налокітники тактичні бойові в кількості 20000 та наколінники тактичні бойові в кількості 20000) здійснюється в липні та серпні. З урахуванням наведеного, строк поставки товару, визначеного у специфікації - до 31 липня 2024 та до 31 серпня 2024 відповідно.
Пунктом 5.7 договору погоджено, що датою прийняття товару Замовником вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника на видатковій накладній та акті приймання-передачі.
Датою поставки Товару вважається дата отримання його Замовником і підписання уповноваженими представниками Сторін накладної та акту приймання-передачі (п. 5.10 договору).
Як свідчать наявні в матеріалах справи листи вих. №02/08-05 від 02.08.2024, №10/09-01 від 10.09.2024 та Акти приймання-передачі матеріально-технічних засобів № 259 від 08.08.2024 та №362 від 13.09.2024, Відповідач усупереч узгодженим сторонами умовам договору поставки товар передав позивачеві з порушенням строків, обумовлених договором.
Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За змістом ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
З огляду на наведе, кінцевим строком поставки товару (Лот 1 та Лот 2) у серпні 2024 є 02 вересня 2024. 
Суд не вважає слушними аргументи позивача, що для військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків вихідні дні не є днями відпочинку, оскільки за приписами ст. 254 ЦК України законодавець вихідними днями визначає дні щотижневого відпочинку: субота та неділя, не враховуючи при цьому індивідуальні графіки роботи відповідних суб`єктів господарювання.
З огляду на наведені висновки, прострочення поставки товару за Актом приймання-передачі №259 від 08.08.2024 на суму 17 944 800,00 грн становить 7 календарних днів (з 01.08.2024 по 07.08.2024), а за Актом №362 від 13.09.2024 - 10 календарних днів (з 03.09.2024 по 12.09.2024).
Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до п. 7.3. Договору сторони погодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у Специфікації (Додаток №1 до цього Договору), Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів Замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору в повному обсязі.
Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем, загальна сума штрафу за прострочення поставки товару складає 340 381,20 грн (за лотом 1: 62000,40 грн + 106286,40 грн; за лотом 2 = 63403,20 грн + 108691,20 грн).
Факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором підтверджується матеріалами справи та є доведеним. 
Перевіривши вказаний розрахунок, який здійснений позивачем, суд доходить висновку про недотримання позивачем положень ст. 254 ЦК України, внаслідок чого останнім неправильно визначено період прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором.
З урахуванням наведених вище висновків суду, прострочення відповідачем поставки товару, який мав бути поставлений ним у серпні 2024 р., починається з 03.09.2024.
Згідно з перерахунком, здійсненим судом, сума пені за прострочення поставки товару у липні 2024 р. складає 125403,60 грн (8857200,00 грн*0,1% * 7 + 9057600,00 грн* 0,1% * 7), у серпні 2024 складає 179148,00 грн (8857200,00 грн * 0,1% * 10 + 9057 600,00 грн * 0,1% * 10). Отже, загальна сума пені за період прострочення з 01.08.2024 по 12.09.2024 складає - 304551,60 грн. Відтак, загальний розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 304551,60 грн. 
Вимоги щодо стягнення пені в сумі 35829,60 грн заявлені позивачем безпідставно.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
У відзиві на позов відповідачем викладено клопотання про зменшення заявленої до стягнення пені.
Суд зазначає, що завданням господарського суду є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів  у сфері господарської діяльності та розгляд інших справ, що належать до його юрисдикції.
Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Таке право суду пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки.
При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання.
Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. 
Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.
Як убачається з матеріалів справи, Відповідач обґрунтовує клопотання про зменшення пені незадовільним фінансовим станом, відсутністю доказів понесення Позивачем збитків, застосуванням графіків відключення електроенергії в місті Запоріжжі, частими оголошеннями сигналу повітряної тривоги. Також зазначає, що заявлена до стягнення неустойка в рази перевищує річний і поточний чистий прибуток відповідача
Водночас, факт порушення відповідачем умов договору є доведеним, а тому суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності негативних наслідків та збитків, які зазнав позивач, які до того ж суперечать засадам добросовісності та справедливості.
Підписуючи договір під час дії воєнного стану, відповідач мав урахувати всі ризики та був обізнаний про погоджений сторонами строк постачання товарів, які придбавались позивачем з метою виконання завдань оборони України, а також про наслідки невиконання договірних зобов`язань в частині порушення цього строку поставки товару.
До того ж, як було зазначено судом вище, за умовами договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти №24-РЗ від 18.03.2024 передбачено, що сторона, що не може виконати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили чи випадку, повинна не пізніше ніж протягом трьох календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з додаванням підтверджуючих документів настання таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення позбавляє Постачальника права в подальшому посилатися на випадок або обставини непереборної сили як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (п. 9.3 договору).
Матеріали справи містять докази звернення Відповідача до Позивача з листом, в якому повідомлялось про виникнення обставин непереборної сили - пожежі на складі постачальника. Втім, докази, які б підтверджували обставини непереборної сили та, як наслідок, наявність підстав для звільнення Постачальника від відповідальності, яку погоджено сторонами у договорі, позивачеві та суду не надано.
Вирішуючи питання про зменшення неустойки, суд також повинен виходити з того, що одним із завдань нарахування та стягнення неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
Так, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки господарський суд, зокрема, має брати до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання.
За приписами статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 617 цього ж кодексу особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Суд зауважує, що Відповідачем не доведено поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання в строк, передбачений договором, підстави для зменшення розміру штрафних санкцій за невиконання ним умов договору, тим більше для зменшення на 90%. Не доводять підстави для такого зменшення і наведені відповідачем доводи про режим воєнного стану в Україні, оголошення сигналу про повітряну тривогу, відключення електричної енергії, оскільки з матеріалів справи не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між наявними наведеними обставинами та неможливістю виконання ним зобов`язань, визначених у договорі. При цьому суд також бере до уваги, що договір укладено вже під час дії воєнного стану. 
Також суд зауважує, що розмір пені, визнаний судом обґрунтованим, складає 0,85% від суми договору, відтак його не можна вважати непропорційним та надмірним. 
Оцінюючи доводи відповідача про недостатньо прибутковий стан ТОВ «Суперформ» суд зазначає таке. 
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Доказами скрутного фінансового становища підприємства може бути фінансова звітність, що відображає збитки, відсутність обігових коштів, прострочена кредиторська/ дебіторська заборгованість тощо. 
Відповідачем до клопотання не надано належних та допустимих доказів свого скрутного фінансового стану. Посилання відповідача на інформацію про фінансовий стан підприємства, яка розміщена на вебсайтіopendatabot.ua, суд оцінює критично, оскільки така інформація не є документом бухгалтерського обліку та фінансової звітності. 
За таких обставин, установивши наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та врахувавши, що питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом з урахуванням сукупності з`ясованих обставин, зважаючи на відсутність у даній справі тих виключних обставин, з якими чинне законодавство (стаття 551 Цивільного кодексу України) пов`язує можливість зменшення розміру неустойки, суд доходить висновку про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки. Також суд не може визнати заявлене відповідачем клопотання виключним випадком за відсутності документального підтвердження обставин, на які останній посилається, як на підставу для зменшення суми пені.
Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру пені суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.
Також, суд констатує наявність підстав для повернення позивачеві з Державного бюджету України суми зайво сплаченого судового збору.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 5105,72 грн (платіжна інструкція № 3669 від 20.11.2025).
Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Беручи до уваги викладене, враховуючи подання позову до суду в електронній формі, судовий збір за подання позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 4084,57 грн (340381,20 грн х 1,5% х 0,8).
Отже, позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Сума зайво сплаченого судового збору складає 1021,15 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, сума зайво сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1021,15 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за ухвалою суду за наявності відповідного клопотання.
Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3654,62 грн сплаченого судового збору. Судовий збір в розмірі 429,95 грн покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРФОРМ» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12; ідентифікаційний код юридичної особи45161306) на користь Бази забезпечення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 304551,60 грн (триста чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят одну гривню 60 коп.) та судовий збір в розмірі 3654,62 грн (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 62 коп.). 
В іншій частині позову відмовити.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 02.02.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько