САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/4558/25 
Провадження №3/726/28/26 
Категорія 327 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області щодо:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки за національністю, громадянки України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07.08.2007, що не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В:
01.11.2025, приблизно о 21:52 гр. ОСОБА_1 перебувала за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_3 в п`яному вигляді, а біля неї знаходилася малолітня дитина ОСОБА_2 , 2015 року народження.
Своїми діями ОСОБА_1 могла наразити життя та здоров`я дитини на небезпеку і таким чином вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи щодо неї судом повідомлялася належним чином.
Європейський суд з прав людини констатував, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. 
Також необхідно наголосити, що положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед яких, стаття 184 КУпАП відсутня.
Враховуючи, що у цій категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, зважаючи на обмежені строки розгляду справи, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та недопущення затягування розгляду справи і можливого закінчення строків накладення адміністративного стягнення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, доходжу такого висновку.
Так, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 9 КУпАП перебачено що адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються спеціальним законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків (що становить об`єктивну сторону правопорушення) може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до статті 35 Закону України «Про охорону дитинства», особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.
Аналіз приписів СК України та Закону України «Про охорону дитинства», дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності у результаті яких відсутня належна турбота про виховання неповнолітніх. Ухилення батьків та осіб, що їх замінюють від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, тощо.
Правовою підставою для покладення відповідальності на батьків за ч.1 ст.184 КпАП України є наявність ознак та елементів складу правопорушення, що полягає в невиконанні батьками обов`язків щодо утримання, виховання, навчання, захисту прав та інтересів неповнолітніх.
Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 980020 від 01.11.2025, що складений відповідно до вимог КУпАП та містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення; відомостями рапорту поліцейського щодо отриманої заяви зі служби «102» про неадекватні дії ОСОБА_1 щодо дитини; письмовими поясненнями заявника ОСОБА_3 у яких останній вказує про те, що 01.11.2025 викликав поліцію через те, що колишня дружина ОСОБА_1 перебувала за місцем проживання у п`яному вигляді, разом із дитиною ОСОБА_2 та вчиняла конфлікти; відомостями Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 899 від 02.11.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 02.11.2025 відмовилася від проходження медичного огляду та обстеження; даними рапорту поліцейського щодо виявлених обставин, які стали підставою для оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
Також до матеріалів справи долучений диск на якому наявні відеозаписи із боді камери № 857067 на яких гр. ОСОБА_1 перебуває із ознаками алкогольного сп`яніння та поводить себе зухвало щодо працівників поліції, які ознайомлюють її із протоколом про адміністративне правопорушення.
Суддя встановив, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітньої дитини ( ОСОБА_2 , 2015 року народження) та усвідомлюючи покладені на неї законом обов`язки щодо належного виховання і догляду за дитиною, ухилилася від їх виконання, зокрема перебувала у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого не забезпечила належного догляду та контролю за дитиною.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, - доведена та знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи.
Вирішуючи питання адміністративного стягнення, яке потрібно накласти на правопорушницю враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність і відсутність обтяжуючих вину обставин. 
З урахуванням викладеного, вважаю, що щодо ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, у виді мінімального штрафу, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Підстав для звільнення від слати судового збору не встановлено.
На підставі наведеного, ст. 150 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 184, 245, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та накласти та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.
З платіжними реквізитами для сплати судового збору можна ознайомитись на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет у графі «громадянам» за посиланням: https://sg.cv.court.gov.ua/sud2410/
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі її оскарження перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя	С. А. Асташев