Провадження №	3-в/447/1/26 	
Справа №	447/2697/19 	

П О С Т А Н О В А

03.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області подання провідного інспектора Стрийського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Змроць М.Є. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в :
15.01.2026 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло подання провідного інспектора Стрийського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Змроць М.Є. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт щодо ОСОБА_1 на підставі ст. 304, 305 КУпАП та ст. 80 КК України.
Подання обґрунтовано тим, що 16.12.2019 у Миколаївський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області надійшла на виконання постанова Миколаївського районного суду Львівської області стосовно ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня відносно ОСОБА_1 заведено особову справу №13/2019, та з метою постановки на облік скеровано йому виклик на 26.12.2019 до органу пробації за адресою його місця проживання. За скерованим викликом ОСОБА_1 не з`явився, тому було скеровано повторний виклик на 08.01.2020, за яким він повторно не прибув. Було скеровано запити до відділення поліції для перевірки факту проживання порушника за адресою, вказаною у постанові суду, та до відділу обліку та моніторингу інформації для з?ясування місця реєстрації порушника. Згідно з відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 . З рапортів ДОП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області від 13.03.2020 та 06.04.2020 також відомо, що ОСОБА_1 дійсно проживає за місцем реєстрації. У зв?язку з отриманою інформацією, по місцю проживання порушника знову скеровувалися виклики для належного виконання рішення суду на 27.03.2020 та на 10.04.2020, за якими він знову не з?явився. У зв?язку з цим було скеровано запити до Миколаївського РВ ДВС для отримання будь якої інформації щодо місця проживання даного порушника. Згідно з отриманою відповіддю встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за вже відомою адресою. Крім цього, у цій відповіді містилася адреса АДРЕСА_2 , проте, за даною адресою не проживає протягом багатьох років, інша адреса невідома. Крім цього, було скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання інформації чи призваний порушник на військову службу. З відповіді від 19.10.2022, ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» не призивався. 26.06.2023 скеровано запит до Колодрубівського старостинського округу для підтвердження чи спростування інформації про місце проживання ОСОБА_1 . Згідно з отриманою відповіддю від 03.07.2023, ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає і місце перебування невідоме. 04.07.2023 до суду скеровано подання про вирішення питання про давність виконання судового рішення. Постановою від 12.07.2023 у задоволенні подання відмовлено. З метою належного виконання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП було скеровано виклики до органу пробації на 14.08.2023 та 25.08.2023 за адресою його місця реєстрації проживання. За скерованими викликами ОСОБА_1 до органу пробації не з?являвся. 28.08.2023 та 18.09.2023 скеровано запити до відділення поліції для перевірки факту проживання порушника за адресою, вказаною у постанові суду. 11.12.2023 скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання інформації чи призваний порушник на військову службу. З відповіді отриманої 31.01.2024, ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації не призивався. 01.02.2024 та 17.06.2025 скеровано запити до Миколаївського ВДРАЦС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ з метою перевірки інформації про смерть порушника, на які було надано відповідь, що актовий запис про смерть ОСОБА_1 відсутній. 16.06.2025 повторно скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання інформації чи призваний порушник на військову службу. 01.07.2025 отримано відповідь про те, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 . 03.11.2025 з ВЧ НОМЕР_1 надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1 у списках їх частини не значиться. 04.11.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 скеровано запит для уточнення військової частини, у якій проходить військову службу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит повідомлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 . 31.12.2025 надійшла відповідь з ВЧ НОМЕР_1 , що сержант ОСОБА_1 проходив підготовку у цій частині з 05.03.2025 та після її завершення 19.04.2025 вибув у ВЧ НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби. 07.01.2026 з ВЧ НОМЕР_2 надійшла відповідь на запит про те, що ОСОБА_1 20.08.2025 вибув до нового місця проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_3 . Станом на день скерування подання до суду відповіді з ВЧ НОМЕР_3 не надходило. Таким чином, просить суд вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, накладеного постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.11.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
Учасники судового засідання у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду подання, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи №13/2019 р., суд встановив наступне.
Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.12.2019 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт, на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.
На виконання до Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 16.12.2019 надійшли супровідний та постанова Миколаївського районного суду Львівської області від 19.11.2019, яка набрала законної сили 03.12.2019.
16.12.2019 відносно ОСОБА_1 заведено особову справу №13/2019 р. та з метою постановки на облік скеровано виклики до органу пробації за адресою місця проживання правопорушника, вказаній у постанові суду.
Згідно поданих матеріалів та особової справи №13/2019 р. встановлено наступне.
16.12.2019 та 27.12.2019 ОСОБА_1 виписано виклики до Миколаївського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на 26.12.2019 та 08.01.2020 (а.ос.с. 5, 6). Доказів їх отримання ОСОБА_1 справа не містить.
27.02.2020 з отриманої відповіді на запит про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області, встановлено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 з 14.04.1997 є АДРЕСА_1 (а.ос.с. 17).
Відповідно до рапортів ДОП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області від 13.03.2020 та 06.04.2020, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.ос.с. 21, 24).
17.03.2020 та 30.03.2020  ОСОБА_1 виписано виклики до Миколаївського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на 27.03.2020 та 10.04.2020 (а.ос.с. 22, 25). Доказів їх отримання ОСОБА_1 справа не містить.
З повідомлення Миколаївського районного відділу Державної виконавчої служби ЗМУ МЮ від 22.10.2020 встановлена адреса боржника ОСОБА_1 є  АДРЕСА_1 . Поряд із цим, вказано, що державним виконавцем отримано відповідь про проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , проте, за даною адресою не проживає протягом багатьох років, інша адреса невідома (а.ос.с. 29).
09.06.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. №1180 надано відповідь на запит про те, що відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 не призивався (а.ос.с. 36).
Згідно з відповіддю старости Колодрубівського старостинського округу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області вих. №10.6-10. від 03.07.2023, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає і місце перебування його невідоме (а.ос.с. 38).
Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.07.2023 відмовлено у задоволенні подання фахівця Стрийського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Яримович Ю.І. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, яке надійшло до суду 05.07.2023.
04.08.2023 та 15.08.2023 ОСОБА_1 виписано виклики до Стрийського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській областіна 14.08.2023 та 25.08.2023 (а.ос.с. 45, 46). Доказів їх отримання ОСОБА_1 справа не містить.
ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. №6190 надано відповідь на запит про те, що ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації не призивався (а.ос.с. 50).
20.06.2025 за вих. №33.14-04-04/591 начальником Миколаївського ВДРАЦС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ на запит органу пробації надано відповідь про те, що актового запису про смерть ОСОБА_1 не виявлено (а.ос.с. 54).
З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.06.2025за вих. №8669 встановлено, що ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 05.03.2024 у ВЧ НОМЕР_1 ( а.ос.с. 56).
Відповідно до відповіді на запит органу пробації 18.10.2025 т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 повідомлено, що ОСОБА_1 у списках ВЧ не значився та не значиться (а.ос.с. 61).
10.11.2025 за вих. №13880 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 надано інформацію про те, що ОСОБА_1 призваний до ВЧ НОМЕР_1 , долучено копію поіменного списку (а.ос.с. 77-78).
З відповіді на запит органу пробації 20.12.2025 командир ВЧ НОМЕР_1 повідомив, що сержант ОСОБА_1 проходив БЗВП у ВЧ НОМЕР_1 з 05.03.2024 та після її звершення 19.04.2024 вибув у ВЧ НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби (а.ос.с. 80).
03.01.2026 командир ВЧ НОМЕР_2 надав відповідь на запит органу пробації, згідно з якою сержанта ОСОБА_1 20.08.2025 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та такий вибув з ВЧ НОМЕР_2 до нового місця служби – АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_3 (а.ос.с. 82-83).
07.01.2026 органом пробації скеровано запит до ВЧ НОМЕР_3 щодо перебування на службі у вказаній ВЧ ОСОБА_1 (а.ос.с. 84), відповідь на який у матеріалах особової справи відсутня.
Таким чином, у зв`язку з наведеним накладене адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт не було виконане.
Згідно з ч. 1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Нормами КУпАП не передбачено вирішення судом питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Втім і заборони на застосування за аналогією іншого закону в процесуальних питаннях, що не врегульовані КУпАП, цей кодекс не містить.
Дане положення узгоджується із висновком, наведеним в ухвалі Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №308/5851/18, провадження №51-8971впа18.
Більше того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі «Озтюрк проти Німеччини»), справи про адміністративні правопорушення, для цілей ст. 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
ЄСПЛ, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 у справі №10-рп/2011, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Враховуючи наведене, та надаючи оцінку вказаному поданню, суд вважає за можливе застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права – кримінального та керуватися положеннями КК України.
Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе – це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Водночас, згідно ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. 
Проте, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Беручи до уваги те, що постанова Миколаївського районного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності набрала законної сили 03.12.2019 та на момент розгляду подання є не виконаною з огляду на наведені вище обставини, відтак вбачаються підстави для задоволення подання та звільнення такого від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 301, 304, 325-4 КУпАП, ст. 80 КК України, суд
п о с т а н о в и в:
Подання задоволити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, призначеного постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.11.2019 у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.