ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року	м. Одеса	Справа № 916/4552/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
секретар судового засідання – І.С. Мисько,
за участю представників учасників справи:
СВК «Родина» - Ю.С. Овсепян
ТОВ «Мрія – Катранка» - О.В. Нестерова
Арбітражний керуючий – В.Д. Дарієнко
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» (вх.№4267/25 від 24.10.2025)
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 (суддя Ю.А. Шаратов, м.Одеса, повну ухвалу складено 13.10.2025) про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження
у справі №916/4552/24
за заявою кредитора: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина»
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка»
про банкрутство,

В С Т А Н О В И В :
Коротка історія справи
У жовтні 2024 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Родина» звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка».
Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка», ініціюючий кредитор Сільськогосподарський виробничий кооператив «Родина» обґрунтовував свої вимоги невиконанням рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 у справі №916/223/19 про стягнення 2212484,54 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молокозавод» на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина», на виконання якого було видано наказ про примусове виконання цього рішення від 24.06.2019. Зазначені грошові вимоги виникли у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Молокозавод» договору поставки молочної сировини №10 від 01.01.2015.
До заяви про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (вх. №37459/24 від 15.10.2024) додано заяву арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (далі – Дарієнко В.Д.) про призначення його розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка».
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.11.2024, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 та постановою Верховного Суду від 29.05.2025, серед іншого, відкрито провадження у справі №916/4552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» (68141, Одеська обл., Татарбунарський р-н, с. Лиман (Лиманська с/р), вул. Радужна, 6, код ЄДРПОУ 42409359); визнано вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» у сумі 2212484,54 грн та витрати у сумі 102280,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» строком на 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 31.05.2013 № 284).
11.09.2025 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» про закриття провадження у справі про банкрутство (вх. №28227/25 від 11.09.2025), в якому боржник просив суд провести підсумкове засідання у справі та закрити провадження у справі про банкрутство у зв`язку із закінченням строку процедури розпорядженням майном, під час якої не складено висновку про фінансово-господарський стан боржника, який би свідчив про його неплатоспроможність, інші докази неплатоспроможності в матеріалах справи не містяться.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» про закриття провадження у справі про банкрутство від 11.09.2025 (вх. №28227/25). Продовжено строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» на 210 днів.
Відмову у задоволенні клопотання боржника про закриття провадження у справі про банкрутство суд першої інстанції мотивував тим, що внаслідок визнання відповідними ухвалами суду від 11.09.2025 грошових вимог кредиторів Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова», Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик» та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина», судом встановлено наявність ознак неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» у розумінні норм частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак, відсутні підставі для закриття провадження у справі, передбачені пунктом 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.
Водночас місцевий господарський суд, керуючись пунктом 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства та враховуючи, що строк процедури розпорядження майном, визначений ухвалою суду від 28.11.2024, сплив, тоді як виконання всіх необхідних дій арбітражним керуючим у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» триває та вимагає додаткового часу, дійшов висновку про продовження строку процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» на 210 днів.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Не погодившись ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» про закриття провадження у справі про банкрутство від 11.09.2025 задовольнити в повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
-процедуру розпорядження майном боржника було введено ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 строком на 170 днів, і строк цієї процедури закінчився 13.05.2025;
-суд повинен був розглянути спочатку заяву про закриття провадження у справі про банкрутство, яку було подано боржником 11.09.2025, а потім інші заяви, які були подані до суду раніше;
-судом допущено порушення вимог частини другої статті 44 та частини п`ятої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, адже апеляційне та касаційне оскарження боржником ухвал суду не зупиняє провадження у справі, а тому суд мав продовжувати розгляд справи та направити до суду апеляційної інстанції виділені матеріали справи, які в подальшому після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції могли бути направлені до суду касаційної інстанції, що забезпечило б розгляд справи судом в розумні строки та додержання строків процедури розпорядження;
-відмовляючи боржнику в задоволенні заяви про закриття провадження у справі про банкрутство, суд також послався на пункт 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства та продовжив строк процедури розпорядження на 210 днів. Із урахуванням того, що вказана норма Кодексу України з процедур банкрутства оперує саме поняттям продовження строку, суд має право продовжити той строк, який триває. Натомість строк процедури розпорядження закінчився 13.05.2025, а суд продовжив строк своєю ухвалою від 09.10.2025 фактично через п`ять місяців після закінчення цього строку, що є неправомірним;
-доцільності в продовженні строку процедури розпорядження фактично не було;
-судом не було застосовано правову позицію Верховного Суду щодо застосування норми права, яку викладено в постанові від 26.04.2023 у справі №924/1277/20;
-непогашені вимоги кредиторів, які було визнано судом, не можуть свідчити про наявність ознак неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія - Катранка», адже вимоги цих кредиторів сам боржник не визнавав з огляду на те, що ці вимоги були пред`явлені до боржника як субсидіарного боржника із порушенням порядку їх пред`явлення, тим самим, з боку боржника непогашення відповідних вимог кредиторів пов`язується із тим, що боржник не визнавав вимоги кредиторів, а не з тим, що він не спроможний їх погасити в силу свого матеріального стану, який ані судом, ані арбітражним керуючим оцінений не був на момент розгляду заяви про закриття провадження у справі про банкрутство;
-необґрунтоване продовження процедури призводить до безпідставного її затягування і до порушення прав як боржника, який вимушений існувати в умовах суттєвих обмежень, так і кредиторів, збільшенням додаткових необґрунтованих та безпідставних витрат кредиторів, зокрема на оплату послуг арбітражного керуючого у цій справі.
Позиція арбітражного керуючого щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. просив залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, а у задоволенні апеляційної скарги – відмовити.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, арбітражний керуючий, зокрема, зазначив, що:
-розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» вже було подано до господарського суду висновок за результатами проведеного аналізу фінансово – господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» щодо виявлення ознак дій доведення до банкрутства, приховування банкрутства, фіктивного банкрутства.
-на даний час арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. продовжує вчиняти заходи, направлені на виконання вимог ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 у даній справі та до дати підсумкового засідання ним буде подано також до суду відомості щодо проведення інвентаризації майна боржника, щодо розробки плану санації та виконання повноважень, передбачених частиною третьою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо рішення комітету кредиторів стосовно подальшої процедури у справі з відповідними клопотаннями, і всі ці документи підлягають дослідженню у підсумковому засіданні суду, яке ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 у справі №916/4552/24 призначено на 18.12.2025.
-на даному етапі закриття провадження у справі №916/4552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» з підстав закінчення/спливу строку процедури розпорядження майном (170 днів) не може вважатися законним, оскільки підсумкове засідання ще не відбулося, судом першої інстанції не встановлено неможливості введення процедури санації чи відкриття ліквідаційної процедури, відповідно не досліджені активи та пасиви боржника, не зіставлені ці величини, що позбавляє можливості стверджувати про відсутність ознак неплатоспроможності боржника; не з`ясовано позицію зборів кредиторів щодо подальшого руху цієї справи про банкрутство, що належить до їх повноважень згідно вимог частини другої статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства; не надано оцінки звітам розпорядника майна, його діям щодо виконання встановленого частиною третьою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку з проведення у визначений строк інвентаризації майна боржника та визначення його вартості, повноти дій розпорядника майна щодо вжиття інших заходів, які відповідно до частини третьої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства є обов`язковими для встановлення фінансового стану боржника, зокрема щодо здійснення запитів до керівництва боржника з метою отримання повної інформації щодо належного боржнику майна, дебіторської заборгованості, укладених цивільно-правових угод.
-правова позиція Верховного Суду, яку викладено в постанові від 26.04.2023 у справі №924/1277/20 та на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» посилається у апеляційній скарзі, свідчить скоріше про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія - Катранка» звернулося до суду із своїм клопотанням про закриття провадження у цій справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» передчасно, за відсутності підстав для його подання, а не про те, що суд першої інстанції зобов`язаний закрити провадження у справі про банкрутство у зв`язку із спливом встановленого 170-денного строку процедури розпорядження майном боржника;
-в апеляційній скарзі скаржник так і не зазначив конкретну норму права, яка передбачала б розгляд тих чи інших заяв у справі про банкрутство в тій послідовності, на якій наполягає учасник справи, а стаття 44 та стаття 9 Кодексу України з процедур банкрутства не містять положень, які регулюють послідовність розгляду заяв учасників справи про банкрутство;
-твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» про те, що вимоги кредиторів не погашено саме тому, що Товариством ці вимоги не визнавалися, а не тому, що Товариство не спроможне їх погасити в силу свого матеріального стану, без одночасного надання суду доказів погашення вимог кредиторів або доказів наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» активів, розмір яких перевищує розмір грошових вимог визнаних судом, – є голослівним та повинно бути проігноровано;
-у справі про банкрутство юридичної особи судом не може бути поновлено строк процедури розпорядження майном боржника, адже його ніким не пропущено в розумінні норм Господарського процесуального кодексу України, його може бути тільки продовжено, зокрема, у зв`язку з тим, що в межах передбаченого статтею 44 Кодексу України з процедур банкрутства (170 днів) строку з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних причин не було вчинено всі необхідні заходи з метою вирішення питання про можливість здійснення переходу до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або про закриття провадження у справі.
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційну скаргу подано 23.10.2025 через систему «Електронний суд», зареєстровано судом 24.10.2025 за вх.№4267/25.
Одночасно скаржником заявлено клопотання (вх.№4271/25 від 24.10.2025) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.10.2025 для розгляду скарги та клопотання сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.
27.10.2025 від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження (вх.№4267/25/Д1 від 27.10.2025), відповідно до яких арбітражний керуючий просив повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №916/4552/24, оскільки згадана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді зі складу колегії суддів С.В. Таран, питання щодо апеляційної скарги вирішувалося 03.11.2025.
Щодо можливості апеляційного перегляду ухвали про відмову у закритті провадження у справі про банкрутство, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.10.2020 у справі №911/3070/15, в якій Суд дійшов висновку, що відсутність словосполучення «ухвали про відмову у задоволенні клопотання (заяви) про закриття провадження у справі про банкрутство» в переліку судових рішень, які можуть переглядатися апеляційному та касаційному порядках, з огляду на наявність «ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство», та системне застосування приписів Закону про банкрутство (Кодексу України з процедур банкрутства), не виключає можливості апеляційного та касаційного перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання (заяви) про закриття провадження у справі про банкрутство. Тож учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання (заяви) про закриття провадження у справі про банкрутство та, відповідно, подати касаційну скаргу на таку ухвалу після її перегляду в апеляційному порядку згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Наведена правова позиція була підтримана Верховним Судом у постанові від 01.12.2022 у справі №904/5725/21, ухвалах від 11.05.2023 у справі №922/3024/21 та від 07.11.2023 у справі №916/1584/21.
Враховуючи викладене, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 заперечення арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. проти відкриття апеляційного провадження (вх.№4267/25/Д1 від 27.10.2025) за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №916/4552/24 - відхилено.
Крім того, цією ж ухвалою суду від 03.11.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» (вх.№4271/25 від 24.10.2025) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 у справі №916/4552/24 залишено без розгляду, оскільки апелянтом не було пропущено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою (вх.№4267/25 від 24.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №916/4552/24. Встановлено учасникам справи строк до 18.11.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.12.2025 о 10:30 год.
17.11.2025 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. через систему «Електронний суд» надав відзив на апеляційну (вх.№4267/25/Д2 від 17.11.2025).
19.12.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» - адвокат Нестерова О.В. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив на апеляційну скаргу (вх.№4267/25/Д3 від 22.12.2025).
У судовому засіданні 23.12.2025 протокольною ухвалою суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу (вх.№4267/25/Д3 від 22.12.2025) було залишено без розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частини друга – четверта статті 161 Господарського процесуального кодексу України).
В свою чергу, відповідно до статей 258 та 263 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи на стадії апеляційного провадження є саме апеляційна скарга та відзив на апеляційну скаргу.
Таким чином, враховуючи, що у апеляційному провадженні заявами по суті справи є апеляційна скарга і відзив на апеляційну скаргу, а подання відповіді на відзив при перегляді справи у апеляційному провадженні не передбачено, і суд апеляційної інстанції у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 161 Господарського процесуального кодексу України, не вважав за необхідне та не надавав апелянту дозволу на подання додаткових пояснень щодо окремих питань, які б виникли при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, у тому числі не призначав строк для їх подання, а також враховуючи, що відповідь на відзив була подана до Південно-західного апеляційного господарського суду поза межами строку на подання відзивів та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань (до 18.11.2025), скаржник не просив поновити чи продовжити цей строк, відповідно до частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» відповідь на відзив апеляційний суд залишає без розгляду. Наведене також логічно вичерпує потребу аналізу цих пояснень скаржника.
У судовому засіданні 23.12.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» підтримала доводи апеляційної та просила її задовольнити. Арбітражний керуючий та представник ініціюючого кредитора просили апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а оскаржувану ухвалу суду – залишити без змін.
Інші учасники справи про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, проте участі не брали.
Приймаючи до уваги, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, а частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова» та Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик», належним чином повідомлених про дату, час та місце проведення судового засідання.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представника скаржника, арбітражного керуючого та представника ініціюючого кредитора, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Обставини справи
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.11.2024, серед іншого, відкрито провадження у справі №916/4552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка»; визнано вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» у сумі 2212484,54 грн та витрати у сумі 102280,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» строком на 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 про відкриття провадження у справі №916/4552/24 – без змін.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2025 призначено засідання суду на 01.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2025 прийнято заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова» про грошові вимоги до боржника в сумі 1273168,00 грн та призначено до розгляду в засіданні суду на 01.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2025 прийнято заяву Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик» про грошові вимоги до боржника в сумі 687252,16 грн та призначено до розгляду в засіданні суду на 01.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2025 прийнято заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» про грошові вимоги до боржника в сумі 1779687,08 грн та призначено до розгляду в засіданні суду на 01.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2025 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі від 26.03.2025 (вх. №3-243/25) до розгляду в засіданні суду на 01.05.2025.
Ухвалою Верховного Суду від 21.04.2025 відкрито касаційне провадження у справі №916/4552/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.11.2024. Витребувано з Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/4552/24.
Постановою Верховного Суду від 29.05.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» залишено без задоволення. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі № 916/4552/24 залишено без змін.
26.06.2025 до Господарського суду Одеської області повернулись матеріали справи №916/4552/24.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.08.2025 призначено засідання суду на 21.08.2025. Засідання суду, призначене на 21.08.2025, не відбулося, про що складено відповідну довідку.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.08.2025 призначено засідання суду на 11.09.2025.
За результатами аналізу заяв Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова», Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик» та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» та доданих до цих заяв документів, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. дійшов висновку, що заявлені грошові вимоги документально підтверджені та обґрунтовані, у зв`язку з чим визнав їх у повному обсязі.
Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» було підготовлено повідомлення про результати розгляду грошових вимог Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова», Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик» та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка», які (повідомлення) було відправлено кредиторам та в подальшому ними отримано.
Для залучення до матеріалів справи №916/4552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. було направлено до Господарського суду разом із супровідним листом №02-4552/217 від 11.04.2025 (вх.№ 12007/25 від 14.04.2025) копії повідомлень про результати розгляду грошових вимог кредиторів, доказів їх відправлення та отримання кредиторами.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 визнано грошові вимоги Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» у сумі 687252,16 грн та витрати в сумі 6056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору. Встановлено наступну черговість задоволення вимог Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик»: 6056,00 грн – перша черга задоволення вимог кредиторів; 687252,16 грн – четверта черга задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 визнано грошові вимоги Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» у сумі 1273168,00 грн та витрати в сумі 6056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору. Встановлено наступну черговість задоволення вимог Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова»: 6056,00 грн – перша черга задоволення вимог кредиторів; 1273168,00 грн – четверта черга задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 визнано грошові вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» у сумі 1779687,08 грн та витрати в сумі 4844,80 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору. Встановлено наступну черговість задоволення вимог Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина»: 4844,80грн – перша черга задоволення вимог кредиторів; 1779687,08 грн – четверта черга задоволення вимог кредиторів.
25.09.2025 на адресу суду першої інстанції надійшов поточний звіт розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» від 23.09.2025 вих.№02-2153/519 (вх. №29993/25) разом із висновком за результатами проведеного аналізу фінансово – господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» щодо виявлення ознак дій доведення до банкрутства, приховування банкрутства, фіктивного банкрутства.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» про закриття провадження у справі про банкрутство від 11.09.2025 (вх. №28227/25). Продовжено строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» на 210 днів.
Позиція суду апеляційної інстанції
Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала господарського суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні клопотання боржника про закриття провадження у справі про банкрутство, яке мотивоване закінченням строку процедури розпорядженням майном, під час якої не встановлено ознак неплатоспроможності боржника.
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів встановлені Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме зі здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються в позовному провадженні тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.
Провадження у справі про банкрутство складається з процедур встановлення факту неплатоспроможності боржника та безспірності вимог кредитора, що ініціює провадження (коли справа порушується за заявою кредитора), виявлення усіх можливих кредиторів і санаторів, санації (коли така можлива) або визнання боржника банкрутом. Останнім етапом провадження є процедура задоволення вимог кредиторів за рахунок ліквідації майнових активів банкрута. Усі зазначені процедури складають цілісне і відокремлене від позовного процесу провадження, метою якого є задоволення вимог кредиторів у випадку неплатоспроможності боржника.
Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.
Процедура розпорядження майном боржника вводиться господарським судом на строк, визначений частиною другою статті 44 цього Кодексу, одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі (частина тринадцята статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства ).
Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації) (частина перша статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства ).
Розпорядник майна зобов`язаний, зокрема: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість (частина третя статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства ).
Завдання процедури розпорядження майном боржника полягають, зокрема, у:
1)виявленні та збереженні майнових активів боржника;
2)виявленні кредиторів;
3)розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника та заперечень на них;
4)здійсненні аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника;
5)формуванні представницьких органів кредиторів;
6)прийнятті рішення про перехід до наступної процедури банкрутства.
Крім того, у процедурі розпорядження майном боржника відбувається розгляд майнових та немайнових спорів (стаття 7 Кодексу України з процедур банкрутства), стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.
Згідно з положеннями статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства, яка регулює закінчення процедури розпорядження майном, у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі шляхом ухвалення відповідного судового рішення, зокрема: постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Визначення судом підстави для закриття провадження у справі про банкрутство залежить від наявності конкретних обставин, які зумовлюють неможливість подальшого здійснення судового розгляду справи.
Закриття провадження у справі про банкрутство врегульовано розділом VІ Кодексу України з процедур банкрутства. 
Так, згідно з положеннями статті 90 цього Кодексу господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника (пункт 11 частини першої). При цьому в передбаченому зазначеним пунктом випадку провадження у справі про банкрутство може бути закрито лише до визнання боржника банкрутом (частина друга). Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала (частина третя).
Верховний Суд неодноразово зауважував (зокрема в постановах від 02.11.2022 у справі №904/5749/19, від 06.12.2023 у справі №910/3539/22), що з`ясування ознак банкрутства (неплатоспроможності) та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі є завданням підсумкового засідання суду.
Такі висновки Верховного Суду про обов`язок господарського суду щодо встановлення саме у підсумковому засіданні ознак неплатоспроможності боржника узгоджуються з приписами пункту 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника.
Тобто передумовою закриття провадження у справі про банкрутство на підставі пункту 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства в обов`язковому порядку є встановлення судом у підсумковому засіданні наявності/відсутності ознак неплатоспроможності боржника.
За визначенням, наведеним у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - це визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.
Верховний Суд неодноразово зауважував на тому, що метою врегулювання неплатоспроможності у процедурі банкрутства, за загальним правилом, є задоволення існуючих вимог кредиторів у межах процедур, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Водночас суд у межах процедур банкрутства повинен аналізувати реальний економічний характер відносин, що склався у межах процедури банкрутства, аби, за загальним правилом, не допустити ліквідації платоспроможного боржника, що мало б ознаки фіктивного банкрутства, але й не допустити ситуації, аби законні вимоги конкурсних кредиторів залишалися б незадоволеними, зокрема й у випадку закриття провадження у справі про банкрутство з мотиву відсутності ознак неплатоспроможності. Наявність або відсутність ознак неплатоспроможності має встановлюватися не лише формально, а й з огляду на зміст реальної економічної діяльності боржника та інтереси кредиторів, які полягають, передусім, у бажанні погасити свої вимоги у межах існуючої процедури банкрутства.
При цьому, дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство встановлюється господарським судом на підставі дослідження поданого розпорядником майна боржника аналізу, передбаченого абзацом 6 частини третьої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства.
Боржник у своєму клопотанні (вх. №28227/25 від 11.09.2025) просить закрити провадження у справі про банкрутство у зв`язку із закінченням строку процедури розпорядженням майном, під час якої не складено висновку про фінансово-господарський стан боржника, який би свідчив про його неплатоспроможність, також, як вказує боржник, інші докази неплатоспроможності в матеріалах справи не містяться.
Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.04.2023 у справі №924/1277/20 (на яку посилається апелянт) зазначив, що Кодекс України з процедур банкрутства не містить прямої норми про закриття провадження у справі про банкрутство на стадії розпорядження майном боржника у зв`язку з закінченням строку процедури. Проте не можна виключати можливість закриття провадження у справі про банкрутство по закінченню строку процедури розпорядження майном боржника, але з підстав, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства або іншим законом, норми якого впливають на подальший перебіг у процедурі банкрутства, або встановлюють мораторій на провадження у справі про банкрутство.
Постановою від 26.04.2023 у справі №924/1277/20 Верховний Суд скасував постанову апеляційного господарського суду та ухвалу місцевого господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство з підстав закінчення строків процедури розпорядження майном боржника, а справу направив для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції. Верховний Суд у зазначеній постанові сформував правову позицію, згідно з якою за результатами підсумкового засідання господарський суд повинен прийняти одне із рішень щодо подальшої судової процедури банкрутства, передбаченої частиною другою статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства; закриття провадження у справі про банкрутство на підставі абзацу 4 частини третьої статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства є однією із форм правомірної процесуальної поведінки, але надання судом переваги саме такій процесуальній формі закінчення процедури розпорядження майном боржника як закриття провадження у справі про банкрутство (порівняно з переходом до процедур санації чи ліквідації) можливе у разі неможливості введення процедури санації чи відкриття ліквідаційної процедури (крім наявності підстав, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства або іншим законом, норми якого впливають на подальший перебіг у процедурі банкрутства, або встановлюють мораторій на провадження у справі про банкрутство), і не може бути обґрунтоване виключно спливом встановленого 170-денного строку процедури розпорядження майном боржника.
Виходячи з наведеного, Верховний Суд у зазначеній постанові визнав передчасними висновки господарських судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі про банкрутство з підстав закінчення/спливу строку процедури розпорядження майном, оскільки суди не встановили та в мотивувальних частинах судових рішень не відобразили неможливість введення процедури санації чи відкриття ліквідаційної процедури, не дослідили активи та пасиви боржника, не співставили ці величини, не надали оцінки звітам розпорядника майна, його діям щодо виконання встановленого частиною третьою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку з проведення у визначений строк інвентаризації майна боржника та визначення його вартості тощо.
За матеріалами цієї справи, 25.09.2025 на адресу суду першої інстанції надійшов поточний звіт розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» від 23.09.2025 вих. №02-2153/519 (вх. №29993/25) разом із висновком за результатами проведеного аналізу фінансово – господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» щодо виявлення ознак дій доведення до банкрутства, приховування банкрутства, фіктивного банкрутства.
Також за результатами аналізу заяв Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова», Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик» та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» та доданих до цих заяв документів, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. дійшов висновку, що заявлені грошові вимоги документально підтверджені та обґрунтовані, у зв`язку з чим визнав їх у повному обсязі.
Ухвалами Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 визнано заявлені до боржника грошові вимоги Державного підприємства «Дослідне господарство «Ялпуг» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова», Приватного підприємства «Агрофірма Ташлик», а також додаткові грошові вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина».
На момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про відмову у задоволенні клопотання боржника про закриття провадження у справі про банкрутство (09.10.2025) підсумкове засідання ще не було призначено.
Колегія суддів зазначає, що дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство повинен встановлюватися господарським судом на підставі комплексного дослідження всіх наявних у справі доказів, зокрема й аналізу фінансового стану боржника, що дозволить суду встановити наявність чи відсутність підстав для висновку про платоспроможність боржника.
Без дослідження вказаних обставин у їх сукупності суд не має змоги належним чином надати обґрунтовану оцінку платоспроможності боржника, з урахуванням повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, наданих на їх підтвердження, а також врахування думки розпорядника майна, боржника, кредиторів, інших учасників справи.
Системний аналіз норм Кодексу України з процедур банкрутства та Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 №14 (у редакції наказу Міністерства економіки України 26.10.2010 №1361), дає підстави для висновку, що виявлення господарським судом у підсумковому засіданні ознак неплатоспроможності боржника відбувається на підставі дослідження та правової оцінки доказів, що містяться у матеріалах справи, зокрема звіту розпорядника майна про фінансово-майновий стан божника, фінансової звітності боржника (балансу підприємства (звіту про фінансовий стан), звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів) тощо.
Звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан божника має містити відомості про актив боржника; такий звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), на підставі якого кредитори приймають рішення про введення наступної судової процедури, у подальшому відомості про фінансово-майновий стан боржника (актив) мають бути предметом розгляду у судовому засіданні у справі про банкрутство.
А тому колегія суддів погоджується з доводами арбітражного керуючого, що на даному етапі провадження у справі №916/4552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» його закриття з підстав закінчення/спливу строку процедури розпорядження майном (170 днів) не може вважатися законним, оскільки підсумкове засідання ще не відбулося, судом першої інстанції не встановлено неможливості введення процедури санації чи відкриття ліквідаційної процедури, відповідно, не досліджені активи та пасиви боржника, не зіставлені ці величини, що позбавляє можливості стверджувати про відсутність ознак неплатоспроможності боржника; не з`ясовано позицію зборів кредиторів щодо подальшого руху цієї справи про банкрутство, що належить до їх повноважень згідно вимог частини другої статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства; не надано оцінки звітам розпорядника майна, його діям щодо виконання встановленого частиною третьою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку з проведення у визначений строк інвентаризації майна боржника та визначення його вартості, повноти дій розпорядника майна щодо вжиття інших заходів, які відповідно до частини третьої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства є обов`язковими для встановлення фінансового стану боржника.
Наведене не надає достатніх правових підстав для висновку про відсутність ознак неплатоспроможності боржника, на чому наполягає останній, на момент ухвалення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, а отже, й для закриття провадження у цій справі відповідно до пункту 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.
З урахуванням викладеного та за обставин цієї справи, висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для закриття провадження у справі відповідає правовій позиції, викладеній у постанові від 26.04.2023 у справі №924/1277/20, на неврахуванні якої наголошує скаржник у своїй апеляційній скарзі.
Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» про те, що з боку боржника непогашення відповідних вимог кредиторів, які були визнані судом, пов`язується із тим, що боржник не визнавав вимоги кредиторів, а не з тим, що він не спроможний їх погасити в силу свого матеріального стану, не має жодного значення, адже в межах справи №916/4552/24 окремими судовими рішеннями (від 28.11.2024 та від 11.09.2025), які набрали законної сили та є обов`язковими для виконання, вже було визнано грошові вимоги кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка», і ці вимоги підлягають задоволенню в межах цієї справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка».
Також скаржник у своїй апеляційній скарзі стверджує про те, що судом першої інстанції допущено порушення вимог частини другої статті 44 та частини п`ятої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, адже апеляційне та касаційне оскарження боржником ухвал суду не зупиняє провадження у справі, а тому суд мав продовжувати розгляд справи та направити до суду апеляційної інстанції виділені матеріали справи, які в подальшому після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції могли бути направлені до суду касаційної інстанції, що забезпечило б розгляд справи судом в розумні строки та додержання строків процедури розпорядження.
Однак такі аргументи апелянта колегія суддів відхиляє, оскільки останній не зазначає, як наведені твердження спростовують правомірний висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для закриття провадження у цій справі про банкрутство з наведених боржником підстав: сплив строку процедури розпорядження майном та відсутність ознак неплатоспроможності.
Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що Господарський суд Одеської області, продовжуючи ухвалою суду строк розпорядження майном, послався на пункт 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства, яким передбачено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування: господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації (у тому числі якщо провадження у справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.
Також суд першої інстанції зазначив, що з огляду на те, що строк процедури розпорядження майном, визначений ухвалою суду від 28.11.2024, сплив, тоді як виконання всіх необхідних дій арбітражним керуючим у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» триває та вимагає додаткового часу, виникає потреба у продовженні строку розпорядження майном у цій справі.
Не погоджуючись з таким висновком суду, скаржник зазначає, що із урахуванням того, що вказана норма Кодексу України з процедур банкрутства оперує саме поняттям продовження строку, суд має право продовжити той строк, який триває, натомість строк процедури розпорядження закінчився 13.05.2025, а суд продовжив строк своєю ухвалою від 09.10.2025 фактично через п`ять місяців після закінчення цього строку, що є неправомірним.
Частинами першою і третьою статті 251 Цивільного кодексу України унормовано, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 113, частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом; встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Колегія суддів зазначає, що поновлення встановлених Кодексом України з процедур банкрутства строків судових процедур банкрутства не передбачено, але ці строки можуть бути продовжено судом у випадках, передбачених законом.
Так, за приписами пункту 6 частини восьмої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції комітету кредиторів, зборів кредиторів належить прийняття рішення про внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника.
Отже, нормами Кодексу України з процедур банкрутства передбачено можливість продовження строків процедури розпорядження майном, зокрема, у зв`язку з тим, що в межах передбаченого статтею 44 Кодексу України з процедур банкрутства (170 днів) строку з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних причин не було вчинено всі необхідні заходи з метою вирішення питання про можливість здійснення переходу до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або про закриття провадження у справі. Водночас Кодекс України з процедур банкрутства не містить прямої норми про закриття провадження у справі про банкрутство на стадії розпорядження майном боржника у зв`язку із закінченням 170-дненного строку процедури розпорядження майном.
Враховуючи, що Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також беручи до уваги закінчення визначеного судом строку процедури розпорядження майном боржника, необхідність додаткового часу для виконання всіх необхідних дій у процедурі розпорядження майном у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка», відсутність рішення кредиторів щодо подальшої процедури відносно боржника, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд першої інстанції у даному випадку постановив обґрунтоване судове рішення про продовження строку процедури розпорядженням майном.
Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів, та не доводять неправильність чи незаконність судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, з огляду на що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281-284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія – Катранка» (вх.№4267/25 від 24.10.2025) залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №916/4552/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повну постанову складено 24.12.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран