Справа № 161/15532/25  Провадження №33/802/33/26 	Головуючий у 1 інстанції:Плахтій І. Б. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Деркача Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Деркача Д.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 липня 2025 року о 22 год 13 хв, у с. Воротнів, Луцького району (виїзд з території Енко), керував транспортним засобом марки «Citroen C3 PICASSO» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітке мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Деркач Д.В. подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та необгрунтованість через порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Стверджує що, усупереч положенням ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», транспортний засіб під його керуванням, було зупинено поліцейськими, на грунтовій дорозі посеред лісу, без будь-яких на це законних підстав. Поміж тим, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не відмовлявся. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції скасувати, провадження по даній справі стосовно останнього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника - адвоката Деркача Д.В., доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується даними рапорту поліцейського, у якому міститься інформація, у тому числі, щодо часу, місця та причини зупинки транспортного засобу під керуванням першого; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394819 від 17 липня 2025 року, у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітке мовлення, а також відмову від проходження такого огляду, на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу, і у найближчому лікувальному закладі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовано ознаки такого стану; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП «ВОПЛ» м. Луцька ЦТЗ, у якому зафіксована відмова від огляду; даними рапорту поліцейської, відповідно до інформаційної підсистеми «ГСЦ водійське посвідчення» інформаційно-комунікаційної підсистеми інформаційного порталу Національної поліції України наявна інформація щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого з 25 лютого 2016 року по 25 лютого 2046 року, що цілком підставно було враховано суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якийзначаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. 
Основні мотиви незгоди захисника ОСОБА_2 із постановою судді першої інстанції, зводяться до відсутності у поліцейських законних підстав, визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (далі-Закон), для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також заперечення ним факту відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно, невірного сприйняття його поведінки поліцейськими, як порушення п. 2.5 ПДР. 
Проте, як стверджується відеозаписом із відеореєстратора бодікамери поліцейського, на ньому чітко видно, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, транспортний засіб марки «Citroen C3 PICASSO» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та зупинено, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 вищевказаного Закону, за наявної інформації від невстановленої особи про ймовірне перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Таку причину зупинки доведено до його відома, як водія, роз`яснено йому процесуальні права, визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Через наявні та доведені до його відома ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейським було озвучено вимогу про проходження ним відповідного огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я. Хоча ОСОБА_1 словесно відмова озвучена не була, проте його поведінка, цілком підставно була оцінена поліцейськими, як така, що спрямована на уникнення проходження ним відповідного огляду та, відповідно, порушення ним п. 2.5 ПДР, про що він неодноразово був попереджений поліцейськими. 
Тоді як ґрунтова дорога, по якій, як зазначає захисник Деркач Д.В., рухався ОСОБА_1 є типом дороги, проїзна частина якої зроблена з необробленого ґрунту або з невеликими домішками, такими як гравій. Отже, ґрунтова дорога є одним із видів проїзної частини, яка може мати різні типи покриття.  
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком судді про доведеність факту перебуванняОСОБА_1 у статусі водія, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно нього і, як наслідок наявності у його діях порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не убачається.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Деркача Д.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року стосовно нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: