ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа №907/1022/24
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя Желік М.Б. 
судді Орищин Г.В.
Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області б/н від 19.11.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3391/25 від 19.11.2025)
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.11.2025 (суддя Андрейчук Л.В.) про сплату основної винагороди арбітражного керуючого
у справі №907/1022/24
кредитор: Головне управління ДПС у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 44106694, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю “Спец-Агро-Соя”, ЄДРПОУ 35112844, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Другетів, 82
про банкрутство

за участю представників: 
від скаржника: представник Буря О.О. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
арбітражний керуючий Поліщук А.П. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.11.2025 у справі №907/1022/24 задоволено клопотання про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за час здійснення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю “Спец-Агро-Соя” за період з 23.04.2025 до 31.10.2025 (вх. № 02.3.1-02/9666/25 від 05 .11.2025); стягнуто з Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь арбітражного керуючого Поліщука А.П. суму основної грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора в розмірі 150400,00 грн.; стягнуто з Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь арбітражного керуючого Поліщука А.П. суму витрат ліквідатора за період з 23.04.2025 до 31.10.2025 у розмірі 11000,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, кредитор звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.11.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити Поліщуку А.П. в задоволенні заяви про стягнення з єдиного кредитора основної винагороди та витрат ліквідатора від 05.11.2025 №25/11-7 у розмірі 150400,00 грн. грошової винагороди та 11000,00 грн. витрат.
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19.11.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Галушко Н.А., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2026, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 17.12.2025.
15.12.2025 арбітражний керуючий Поліщук А.П. подав відзив на апеляційну скаргу (вх. №01-04/9510/25), в якому просить вимоги кредитора, які викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.11.2025 - без змін.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 розгляд справи відкладено на 28.01.2026.
В судовому засіданні 28.01.2026 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення з кредитора основної винагороди та витрат ліквідатора.
Ліквідатор проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати з ухваленням нового судового рішення, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали

В провадженні Господарського суду Закарпатській області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Агро-Соя» (код в ЄДРПОУ 35112844).
Ухвалою Господарського суду Закарпатській області від 23.01.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство, визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Головного управління ДПС у Закарпатській області на суму 2110812,78 грн., введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Поліщука Андрія Павловича (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора) №1890 від 21.12.2018), встановлено оплату послуг арбітражному керуючому Поліщуку А.П. у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника, авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області.
Ухвалою Господарського суду Закарпатській області від 10.04.2025 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області до боржника на загальну суму 1 347 641,38 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатській області від 17.04.2025 затверджено реєстр вимог кредиторів ТзОВ «Спец-Агро-Соя», відповідно до якого кредитором є Головне управління ДПС у Закарпатській області з грошовими вимогами в розмірі 3 435 756,69 грн., з яких: 1) 101068,80 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 2) 1265332,00 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів; 3) 2069355,89 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.
Постановою Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2025 у справі №907/1022/24 визнано ТзОВ «Спец-Агро-Соя» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Поліщука А.П.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2025 затверджено поточний звіт №1 від 03.06.2025 та затверджено суму основної грошової винагороди ліквідатора арбітражного керуючого Поліщука А.П. за період з 23.04.2025 до 31.05.2025, яка становить 30400,00 грн. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.08.2025 затверджено поточний звіт №2 від 02.07.2025 та затверджено суму основної грошової винагороди ліквідатора арбітражного керуючого Поліщука А.П. за період з 01.06.2025 до 30.06.2025, яка становить 24 000 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.08.2025 затверджено поточний звіт № 3 від 01.08.2025 та затверджено суму основної грошової винагороди ліквідатора арбітражного керуючого Поліщука А.П. за період з 01.06.2025 до 31.07.2025, яка становить 48 000 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.09.2025 затверджено поточний звіт ліквідатора від 01.09.2025 та затверджено суму основної грошової винагороди ліквідатора арбітражного керуючого Поліщука А.П. за період з 01.08.2025 до 31.08.2025 включно, яка становить 24000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №907/1022/24 затверджено поточний звіт ліквідатора №6 від 03.11.2025 (№ 25/11-6 від 03 листопада 2025 р.); затверджено суму основної грошової винагороди ліквідатора у справі арбітражного керуючого Поліщука А.П. за період з 01.09.2025 до 31.10.2025, включно 48 000,00 грн.; затверджено суму витрат ліквідатора арбітражного керуючого Поліщука А.П., пов`язаних із виконанням повноважень ліквідатора у справі на загальну суму 11 000,00 грн. (Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 вимоги апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області задоволено частково, ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №907/1022/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким завтерджено поточний звіт ліквідатора №6 від 03.11.2025 (№25/11-6 від 03 листопада 2025 р.) в частині основної грошової винагороди арбітражного керуючого Поліщука А.П. за період з 01.09.2025 до 31.10.2025 в розмірі 24000,00 грн. та суму витрат арбітражного керуючого, пов`язаних із виконанням повноважень ліквідатора у справі, на загальну суму 11 000,00 грн.).
05.11.2025 арбітражний керуючий Поліщук А.П. звернувся до суду з клопотанням про стягнення з єдиного кредитора суми основної винагороди та витрат ліквідатора (вх. № 02.3.1-02/9666/25 від 05.11.2025).

Постановляючи оскаржену ухвалу від 11.11.2026, місцевий господарський суд встановив, що загальна сума невиплаченої основної винагороди арбітражного керуючого за період з 23.04.2025 до 31.10.2025 становить 150400,00 + 11000,00 = 161400,00 грн., та дійшов висновку про те, що клопотання про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за час здійснення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю “Спец-Агро-Соя”, за період з 23.04.2025 до 31.10.2025 (вх. № 02.3.1-02/9666/25 від 05.11.2025) слід задовольнити повністю. 

Узагальнені доводи апелянта (кредитора) та заперечення ліквідатора

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано порушенням норм матеріального та процесуального права, на підтвердження чого апелянт покликається на такі доводи:
- затверджений 04.11.2026 судом звіт ліквідатора не розглядався та не погоджувався комітетом кредиторів;
- за наслідками розгляду заяви від 05.11.2025 винесено ухвалу про сплату основної винагороди арбітражного керуючого, проте суд, в порушення норм ГПК України не призначив клопотання (заяву №25/11-7 від 05.11.2025) до розгляду в судовому засіданні, чим порушив права кредитора ГУ ДПС у Закарпатській області для надання пояснень та заперечень щодо такого клопотання;
- звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку;
- відповідно до абзацу сьомий частини другої статті 30 КУзПБ, у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення), проте в цьому випадку ліквідаційна процедура не є завершеною, а тому сплата такої повинна відбуватися за підсумками проведеної ліквідаційної процедури;
- на цей час у Господарському суді Закарпатської області триває розгляд заяви ліквідатора від 18.08.2025 про стягнення грошових коштів внаслідок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника та засновника боржника Курлат Миколи (республіка Молдова) у розмірі 3 435 756,69 грн., а тому стягнення основної грошової винагороди з ГУ ДПС у Закарпатській області є передчасним, та таким, що порушує норми статті 30 КУзпБ, який визначає стягнення такої заборгованості з кредиторів лише за підсумками ліквідаційної процедури (у випадку недостатності коштів для сплати таких витрат);
- в силу вимог ст.207 ГПК України, клопотання та заяви повинні розглядатися господарським судом за аналогією з розглядом позовних заяв в судовому засіданні з заслуховуванням позиції сторін щодо поданої заяви (клопотання), однак Господарський суд Закарпатської області не надав можливості Головному управлінню ДПС у Закарпатській області надати сої заперечення та міркування з приводу заяви ліквідатора від 05.11.2025 за №25/11-7 про стягнення з єдиного кредитора суми основної винагороди та витрат ліквідатора у справі №907/1022/24. 

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор наводить такі аргументи на спростування доводів апеляційної скарги:
- 01.08.2025 у зв`язку з відсутністю будь-яких активів у банкрута, ліквідатор подав кредитору звіт №25/8-3 від 01.08.2025 та ліквідаційний баланс на затвердження, однак на засіданні комітету кредиторів у справі, який відбувся 08.08.2025, сам кредитор запропонував подати суду заяву про стягнення з власника/директора грошових коштів по субсидіарній відповідальності;
- 18.08.2025 ліквідатор звернувся до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на директора/власника банкрута – Курлат Миколу (республіка Молдова); ухвалою суду від 24.09.2025 провадження щодо цієї заяви зупинено з метою вручення судових документів особі за кордоном; при цьому, ліквідатор здійснив оплату нотаріально засвідченого перекладу заяви про покладення субсидіарної відповідальності та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів на румунську мову за свої власні кошти в сумі 11 000,00 грн.; наразі триває процедура вручення документів та отримання доказів;
- рішеннями комітету кредиторів (протокол №25/8-1 від 08.08.2025) у справі були затверджені поточні звіти ліквідатора до липня 2025 року включно, аналіз фінансово-господарського стану банкрута та суму основної винагороди за період з 23.04.2025 до 31.07.2025 включно; 
- загальна сума належної ліквідатору винагороди з 23.04.2025 до 31.10.2025 становить 150400,00 грн.;
- відповідно до усталеної судової практики (постанови Верховного Суду у справі №11/Б-921/1448/2013 від 26.02.2020, від 16.07.2020 у справі №918/454/18, від 14.12.2021 у справі №902/626/20) надання послуг арбітражного керуючого як суб`єкта незалежної професійної діяльності відбувається виключно на платній основі, а кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу, правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень ліквідатора.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

У статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства.
У тому числі арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом (п.3 ч.1 ст.12 КУзПБ).
Відповідно до ч.1 ст.30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Відповідно до ч.2 ст.30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).
Відповідно до ч.4 ст.30 КУзПБ витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Відповідно до ч.4 ст.30 КУзПБ кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.
Таким чином, відповідно до наведених положень статті 30 КУзПБ, сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №5011-15/2551-2012, від 16.07.2020 у справі №918/454/18.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частина сьома статті 43 Конституції України).
При цьому, визначаючи розмір оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й те, які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури та чи дійсно такі дії потребують для їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає лише фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.
Згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011, діяльність ліквідатора банкрута спрямована на досягнення остаточної мети ліквідаційної процедури - найповнішого задоволення вимог кредиторів шляхом пошуку та реалізації активів ліквідаційної маси. 
Поза межами ліквідаційної процедури кредитори боржника не можуть задовольнити свої вимоги в інший спосіб, окрім як через реалізацію майна боржника в ліквідаційній процедурі (частина чотирнадцята статті 39 КУзПБ). Тому основними отримувачами послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є саме кредитори неплатоспроможного боржника.
Водночас, беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) має обов`язки, пов`язані із здійсненням провадження у справі. Ухвалою суду на такого кредитора можуть покладатися відповідні судові витрати щодо оплати послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого тощо.
Отже, якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі. 
Беручи до уваги принцип пропорційності задоволення вимог кредиторів, суд покладає витрати на оплату послуг ліквідатора та його витрати на кредиторів у справі про банкрутство пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог за наявності на те правових підстав.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011. з
Така практика покладення судом на кредиторів витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.
Разом з цим, як правильно вказує апелянт, відповідно до абз.3 ч.6 ст.30 КузПБ звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку. 
В цьому ж випадку ліквідаційна процедура ще триває у зв`язку з розглядом заяви ліквідатора про покладення на засновника і керівника боржника субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, тому ліквідатор не подав ще ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу на затвердження господарського суду, з огляду на що суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити відсутність виявленого майна боржника за результатами оцінки проведення заходів ліквідаційної процедури.
Зокрема, 19.08.2025 арбітражний керуючий звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишнього директора та власника банкрута — Курлата Миколу (Республіка Молдова) та стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Агро-Соя» 3435756,69 грн. Наразі триває процедура вручення відповідачу судових або документів у цій справі відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.
Відтак стягнення з єдиного кредитора боржника - Головного управління ДПС у Закарпатській області, основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі, на цьому етапі розгляду справи про банкрутство, є передчасним.
Слід врахувати, що за загальним правилом, вирішення господарським судом джерел оплати основної винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за виконання повноважень в ліквідаційній процедурі, відбувається в судовому засіданні, в якому суд вирішує питання закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням звіту ліквідатора в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства. 
Окрім того, розгляд клопотання арбітражного керуючого про стягнення з кредитора винагороди за здійснення ліквідаційної процедури у зв`язку з тим, що за результатами проведеної ліквідатором роботи не було виявлено майнових активів боржника, має відбуватись в судовому засіданні з метою дотримання права кредитора, з якого стягуються грошові кошти, на надання суду пояснень чи заперечень щодо розміру винагороди ліквідатора тощо. 
Відповідно до п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи те, що ліквідаційна процедура у справі про банкрутство ТзОВ «Спец-Агро-Соя» триває, а отже стягнення з кредитора на користь арбітражного керуючого його грошової винагороди та відшкодування йому витрат у зв`язку з відсутністю виявлених майнових активів боржника є передчасним, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області слід задовольнити, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.11.2025 у справі №907/1022/24 – скасувати та ухвалити нове рішення, яким у клопотанні про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за час здійснення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю “Спец-Агро-Соя” відмовити.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області б/н від 19.11.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3391/25 від 19.11.2025) – задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.11.2025 у справі №907/1022/24 – скасувати та ухвалити нове рішення, яким у клопотанні про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за час здійснення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю “Спец-Агро-Соя”, за період з 23.04.2025 по 31.10.2025 (вх. № 02.3.1-02/9666/25 від 05 .11.2025) – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 09.02.2026.

Головуючий суддя Желік М.Б. 

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.