Справа № 646/12290/25 
№ провадження 2-а/646/2/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.26       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого – судді Білінської О.В.
за участю секретаря судового засідання Величка О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 серпня 2025 року № 1370 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі пункту 10 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 серпня 2025 року № 1370 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн. Вказану постанову ОСОБА_1 не отримував ні на руки, ні засобами поштового зв`язку, про наявність постанови йому стало відомо 20 листопада 2025 року, коли останній не зміг скористуватися своїми банківськими картками, оскільки виявилося, що його рахунки тимчасово заблоковано. Представник посилається на положення статей 210, 210-1 КУпАП та зазначає, що відповідачем не вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей щодо позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії. Позивач перебуває на військовому обліку, а відповідач володіє щодо нього обліковими даними, тому була відсутня необхідність в уточненні даних Позивача з особистою його явкою в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Крім того, відповідач 25 серпня 2025 року пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 та був визнаний придатним до військової служби та був 25.08.2025 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, наказ Держприкордонної служби України №806. Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та незаконною та вказує, що норма п.10 ст.247 КУпАП поширюється на нього, оскільки він проходить військову службу з 25 серпня 2025 року.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній не згоден з позовними вимогами позивача та просить відмовити в їх задоволенні. Так, завчасно засобами поштового зв`язку на адресу позивача була направлена повістка № 4205051 вимогою прибуття на 06.07.2025 року о 09-00 годині для уточнення даних до ТЦК та СП. Належним чином направлена на адресу позивача повістка вважається такою, що вручена. Позивач за повісткою не прибув, поважних причин неприбуття по повістці не надав. Крім того, позивач 25.08.2025 року самостійно подав до ІНФОРМАЦІЯ_5 власноручну заяву від 25.08.2025 року (вх. № 6591), в якій повідомив, що не з`явився до ТЦК та СП без поважних причин, вчинене адміністративне правопорушення не оспорює та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності в установленому порядку згідно зі ст. 279- 9 КУпАП.
Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких зауважив, що проходження ОСОБА_1 військової служби на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення є беззаперечною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Позивач, представник позивача належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились у судове засідання, представником позивача подано заяву, в якій останній просить роздягати справу за його відсутності та за відсутності позивача.
Відповідачі належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились у судове засідання, до суду заяв не подавали.
Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, Постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 серпня 2025 року № 1370 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено штраф у сумі 17000 грн. 
Крім того, відповідачем надано заяву за підписом позивача та датовану 25.08.2025 року (вх. № 6591), згідно якої, позивач не з`явився до ТЦК та СП без поважних причин, вчинене адміністративне правопорушення не оспорює та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності в установленому порядку згідно зі ст. 279- 9 КУпАП.
Разом з тим, згідно витягу з наказу Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 806-ОС від 26.08.2025 року, ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 25.08.2025 року.
Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Зокрема, відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП, передбачає обов`язково встановлення вини особи у вчиненні правопорушення, зокрема свідомого допущення нею порушення приписів законодавства про мобілізацію.
Згідно абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Зокрема, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі – Правила).
Відповідно до абз. 2 п. 16 Правил повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками “Повістка ТЦК”, “Вручити особисто”.
Абзацом 3 п. 101 Правил визначено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначками “Судова повістка”, “Повістка ТЦК” або реєстрованого поштового відправлення з позначкою “Адміністративна послуга” такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
Згідно з абз. 2, 4 п. 82 Правил рекомендовані листи з позначкою “Повістка ТЦК” під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Як зазначено в постанові від 25.08.2025 року № 1370, у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року (зі змінами), під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, при перевірці документів громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , являючись військовозобов`язаним, без поважних на те причин, не з`явився за викликом по повістці «06» липня 2025 року о 9:00 годині, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надіслана засобами поштового зв`язку 29.06.2025 року через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання або фактичного місця проживання для уточнення даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Золочів). Зазначене підтверджується повідомленням Укрпошти 14.07.2025 за місцем обслуговування , підстава повернення повістки - неотримання повістки у зв`язку з відсутністю адресата. Тому, приймаючи до уваги дані обставини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був належним чином по оповіщений, але за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Золочів) на визначений час і дату не з`явився, причини не при буття не повідомив.
Разом з тим, відповідачем не надано копію повістки, опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення, повідомлення про причини повернення поштового відправлення. Інших доказів про виклик позивача на 06.07.2025 року суду не надано. Відтак, відповідачем не доведено те, що позивач був належно оповіщений про необхідність явки на 09:00 год. 06.07.2025 року.
За приписами примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Так, відповідачем не надано до суду доказів вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статтею 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач перебуває на обліку у відповідача, а також відповідачем не надано доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до положень пункту 10 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Також, суд враховує, що, згідно витягу з наказу Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 806-ОС від 26.08.2025 року, ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 25.08.2025 року, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки ухвалена не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову та відповідно скасування вищевказаної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 139 КАС України.
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.
Суд звертає увагу на те, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 визначено правову позицію, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір" , які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, у вказаній справі розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення становив 605,60 грн (3028 грн * 0,2), що має бути відшкодований за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241– 243, 246, 250, 255, 266 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.
Скасувати постанову № 1370 від 25.08.2025 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя   О.В. Білінська