Справа № 583/4019/25 
Номер провадження 22-ц/816/1461/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 лютого 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Замченко А.О. (суддя-доповідач),
суддів – Собини О.І., Петен Я.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»
на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2025 року в складі судді Яценко Н.Г., ухваленого в м. Охтирка, Сумської області (повний текст виготовлено 13 листопада 2025 року)
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
07.09.2025 АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, який мотивувало тим, що 15.06.2018 остання підписала Анкету-заяву та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, яка діяла на дату підписання, та була розміщена на сайті банку. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачці відкрито картковий рахунок і видано кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії якої до 11/22, тип універсальна, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, що в подальшому збільшився до 48000 грн. Після спливу дії першої картки, для можливості користування рахунком, останньою отримано кредитну картку № НОМЕР_2 , строк дії якої до 10/27, тип - Універсальна. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42% річних. 11.01.2023 відповідачкою підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої вона отримала додаткову кредитну картку № НОМЕР_3 , строк дії якої до 03/24, тип - Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком.
Вказував, що клієнту завжди були доступні на сайті банку та в додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк пропонує клієнту для ознайомлення кожного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни.
Взяті на себе зобов`язання за договором відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 18.08.2025 у неї утворилася заборгованість у розмірі 61743 грн 42 коп., з яких: 49632 грн 62 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 12110 грн 80 коп. - заборгованість за відсотками.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вказану суму.
Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.11.2025 позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» 31363 грн 47 коп. заборгованості за кредитним договором від 15.06.2018, 1230 грн 58 коп. судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 15.06.2018 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, яка діяла на дату підписання, та була розміщена на сайті банку. Вказує, що клієнт не міг приєднатися до іншої редакції, оскільки це умови публічного договору. Вважає, що активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідачки. Зазначає, що банківська виписка має статус первинного банківського документу, у зв`язку чим є належним доказом заборгованості відповідачки. Крім того, вказує, що 29.05.2023 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому також є інформація про відсоткові ставки по картковим рахункам. Звертає увагу, що 11.01.2023 остання повторно підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримала додаткову кредитну картку, де також були погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком.
Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.06.2018 ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої вона погодилася, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписанням заяви вона засвідчила, що ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, зобов`язалася їх виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку privatbank.ua (а. с. 39-40).
11.01.2023 відповідачкою підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої процентна ставка для карт Універсальна становить 42% (а. с. 41-50).
29.05.2023 ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту (а. с. 51-55).
Також на підтвердження позовних вимог банк надав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачкою не підписані, та виписку з рахунку ОСОБА_1 за договором № б/н за період 17.01.2019 - 19.08.2025 (а. с. 32-38, 63-107).
Відповідно до розрахунку банку заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 18.08.2025 складає 61743 грн 42 коп., з яких: 49632 грн 62 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 12110 грн 80 коп. - заборгованість за простроченими процентами (а. с. 21-31).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, а паспорт споживчого кредиту не свідчить про погодження сторонами умов кредитного договору, оскільки його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит.
Колегія суддів не може погодитися з висновками місцевого суду, оскільки вони не відповідають вимогами закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що д оговір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «КБ «ПриватБанк»).
Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України р озмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048, абз. 1 ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Звертаючись з позовом до суду, банк просив крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.06.2018, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розміщених на сайті: https://privatbank.ua/terms, як невід`ємної частини договору, так і на заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 11.01.2023, підписані відповідачкою в установленому законом порядку.
Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Але колегія суддів звертає увагу, що у вказаній справі позичальник стверджував, що не підписував Умови та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. При цьому Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної зі сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Велика Палата Верховного Суду вважала, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.02.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
У даній же справі, відповідачка своїх заперечень щодо позову, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, не висловила. Також вона не заперечувала, що підписувала Умови та правил надання банківських послуг, які банк долучив до позовної заяви.
Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість за простроченими відсотками в сумі 12110 грн 80 коп. виникла за період з 01.03.2025 по 18.08.2025, тобто після підписання відповідачкою 11.01.2023 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої процентна ставка для карт Універсальна становить 42% (а. с. 21 – 31, 41-50).
З огляду на викладене, оскільки відповідачка не висловлювала своїх заперечень з приводу отриманого кредиту та розміру відсоткової ставки, 11.01.2023 повторно підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій визначено відсоткову ставку в розмірі 42%, а заборгованість за відсотками виникла за період з 01.03.2025 по 18.08.2025, тому місцевий суд дійшов помилкового висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.06.2018 шляхом підписання заяви-анкети, та що сторони не обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути 6056 грн судового збору (2422 грн 40 коп., сплаченого за подання позовної заяви, та 3633 грн 60 коп., сплаченого за подання апеляційної скарги (а. с. 6, 130 зв., 140).
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 61743 грн (шістдесят одну тисячу сімсот сорок три) 42 коп. заборгованості за кредитним договором від 15 червня 2018 року, 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.

Головуючий – Замченко А.О.
Судді: Собина О.І.
Петен Я.Л.