Справа № 505/3409/25
Провадження № 2/505/1805/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року місто Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Білоуса В.М.
секретар судового засідання Негрескул Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат, посилаючись на те, що на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває ОСОБА_1 та отримує пенсію по інвалідності, відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 09.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. За заявою від 09.12.2021 № 4000 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи з 22.11.2021 по 30.11.2022 на підставі довідки МСЕК від 22.11.2021 серії 12 ААВ № 517132. Подовження виплати пенсії по інвалідності проводилось на підставі довідки МСЕК від 22.11.2022 серії 12 ААГ № 232784, від 11.12.2024 серія 12 ААД № 367403, по якій встановлено інвалідність безстроково. Відповідно до інформації з Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи “Український державний науководослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 16.07.2025 № ЦО 10516, ОСОБА_1 не встановлена група інвалідності з 22.11.2024, що не дає підстав для виплати пенсії по інвалідності. Виплату пенсії припинено з 01.08.2025. У зв`язку з вищезазначеним у відповідача виникла переплата пенсії в сумі 81975,07 грн. за період з 22.11.2024 по 31.07.2025. Головним управлінням прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 08.08.2025 № 2896. Узагальнюючи вищевказане, відповідач отримав пенсійну виплату в сумі 81975,07 грн без достатньої на те правової підстави. Про суму переплати, її причину та необхідність її повернення, ОСОБА_1  повідомлено листом від 12.08.2025 № 1500-0404-8/137084. Станом на теперішній час переплата не погашена та згоди на добровільне погашення переплати пенсії від ОСОБА_1 не отримано. Просить суд стягнути з відповідача переплату пенсії у розмірі 81975,07 грн. та сплачений судовий збір.
19.11.2025 року від представника відповідача адвоката Дрогобецької Тетяни Юріївни надійшов відзив на позовну заяву у якій представника відповідача просить відмовити у задоволені позовних вимог Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області обґрунтовуючи тим, що медико-соціальна експертна комісія в липні 2025 року заочно переглянула стан відповідача і скасувала інвалідність з датою відліку ще з 22 листопада 2024 року, з чого випливає, що право на пенсію Відповідач втратив заднім числом. Відповідач не був повідомлений про скасування інвалідності та про проведення перекомісії чи то іншої дії МСЕК пов`язані зі станом здоров`я та задля перевірки його медичних документів до 16 липня 2025 року. Позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки відповідача або подання ним неправдивих даних для призначення чи перерахунку пенсії, беручи до уваги те, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів. 
В судове засідання представник позивача Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області не з`явився, проте надіслав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та позовні вимоги по справі задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте від представника відповідача адвоката Дрогобецької Тетяни Юріївни надійшла заява, згідно якої, позовні вимоги не визнає, просить розглянути справу без її та відповідача участі, та відмовити у задоволенні позовних вимог по справі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із наступним.
Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.
За заявою від 09.12.2021 № 4000 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи з 22.11.2021 по 30.11.2022 на підставі довідки МСЕК від 22.11.2021 серії 12 ААВ № 517132.
Згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії №232784 від 22.11.2022 до довідки серії 12 ААГ, відповідача ОСОБА_1 повторно визнано особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, дату чергового переогляду встановлено - 22 листопада 2024 року.
Згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії №367403 від 11.12.2024 до довідки серії 12 ААД, відповідача визнано особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання безстроково.
Відповідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 16.07.2025 ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено з 22 листопада 2024 року. 
Згідно індивідуального перерахунку за період з 01.11.2024 по 31.07.2025, сума переплати пенсії ОСОБА_1 становить 81975,07 грн.
Позивачем відповідачу надсилалися листи з вимогою повернути надмірно отримані кошти, однак відповідачем кошти не повернуто.
Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно зі ст. 1 вказаного Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 9 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно ч. 1 ст. 30 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Відповідно ст. 34 Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Згідно ч. 1 ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 за № 6-4 (далі Порядок).
Відповідно п. 3, 4 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
За приписами ч. 1, 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Положеннями ст.1215 ЦК України визначені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Отже, виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обов`язковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає факт рахункової помилки позивача при виплаті пенсії відповідачу та недобросовісності (зловживань) з його боку.
На правильне застосування вказаних норм звертав увагу Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі №545/163/17.
Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми пенсії передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо є рахункова помилка позивача при виплаті пенсії та така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Законодавство України встановлює два виключення з цього правила:
по - перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату;
по - друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 по справі №404/4822/15-ц (провадження №14-55цс19) зазначено, що повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача.
Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.
Зазначене узгоджується з правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17) та від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц).
Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду.
Згідно ч.ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин про те, що відповідач вчинив зловживання з метою безпідставного отримання пенсії.
Крім того, позивачем не зазначено обставин та не надано відповідних доказів на підтвердження того, що при виплаті пенсії відповідачу була допущена рахункова помилка.
Крім того, Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки,зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було доведено установлених законом обставини для стягнення з відповідача надміру виплаченої суми пенсії. Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 14 січня 2026 року.
Суддя: