Справа № 446/969/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І.
секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/969/25;

учасники справи:
позивачі ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 ;
представник позивачів ОСОБА_4 ;
відповідач Кам`янка-Бузька міська рада ;
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:
06.05.2025 представник позивачів – ОСОБА_4 , через систему «Електронний суд» подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якій просить визнати за позивачами право власності на визначені частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_1 , як членів колгоспного двору та спадкоємців за законом, після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 відносилось до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_1 , членами даного колгоспного двору були: чоловік - ОСОБА_5 , дочка – ОСОБА_6 , та син - ОСОБА_2 . Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/4 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. У зв`язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину спірного житлового будинку, яку його діти, позивачі у справі мають намір прийняти. За життя ОСОБА_5 заповіт не складав. ОСОБА_1 дружина покійного своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини. Вказує, що коли позивачі, донька та син покійного звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області, було заведено спадкову справу, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору. Відтак, оскільки позивачі не можуть в інший спосіб реалізувати своє право, тому звернулися до суду із даною заявою.
09.05.2023 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.
14.05.2025 усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 28.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, визначено її розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 09.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
19.09.2025 до суду надійшла спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 23.10.2025 підготовче засіданні закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивачів – ОСОБА_4 не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача – ОСОБА_7 в судове засідання також не прибула, однак подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.
За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.
Судом встановлено, що згідно з Свідоцтва про право особистої власності на будівлі виданого 29.09.1988р. на підставі рішення №320 від 09.12.1987р. Кам`янка-Бузького райвиконкому зареєстроване Червоноградським МБТІ 29.09.1988р. у реєстровій книзі під №29 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 станом на 1988р. відносилось до типу колгоспного двору головою якого була ОСОБА_1 членами даного колгоспного двору були: чоловік – ОСОБА_5 , дочка – ОСОБА_8 та син – ОСОБА_2 . 
Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/4 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 23.04.2025).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
За життя ОСОБА_5 заповіт не складав.
Відповідно до довідки №1125 від 23.04.2025 року ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня смерті проживали і були зареєстровані: дружина – ОСОБА_1 , дочка – ОСОБА_3 , зять – ОСОБА_9 , внучка – ОСОБА_10 , внучка - ОСОБА_11 , внучка – ОСОБА_12 , внук – ОСОБА_13 , син – ОСОБА_2 , невістка – ОСОБА_14 , внучка – ОСОБА_15 , внучка ОСОБА_16 , внучка – ОСОБА_17 , внучка – ОСОБА_18 , внук – ОСОБА_19 , внук – ОСОБА_20 . 
Судом встановлено, що позивачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Щур Т.В. з метою оформлення спадщини. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області, Щур Т.В. було заведено спадкову справу № 72043463 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, оскільки спадкове майно складається з домоволодіння-колгоспного двору, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №75940204. Окрім, цього позивачка ОСОБА_1 своєю заявою відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, ОСОБА_5 .
Таким чином, донька померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та його син ОСОБА_2 фактично успадкували по 1/8 частині житлового будинку в АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
А відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивачка ОСОБА_1 своєю заявою відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5 .
А тому, враховуючи те, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 довели факт переходу до них в порядку спадкування спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , а саме 1/4 частини спірного будинковолодіння, то за ними необхідно визнати право власності на таке спадкове майно, а саме по 1/8 частини будинку по в АДРЕСА_1 .
Водночас, оскільки за правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності, то суд вважає також підставною вимогу позивачів про визнання за ними права власності на належні їм частини житлового будинку як членів колгоспного двору, а саме на 1/4 частини домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .
Разом з тим, як вказано у п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.
Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору та після смерті деяких його членів не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачими необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище.
За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивачі позбавлені права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності:
- на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
- на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності:
- на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
- на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повний текст рішення складено 21.01.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Т.І. Котормус