Справа № 420/11356/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М. 
Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (код ЄДРПОУ 40108782; місцезнаходження: вул. Лютеранська, буд. 4, м.Херсон, 73000) про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі “Електронний суд” 16.04.2025 року) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, у якій представник позивача просить суд:
стягнути з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої різниці грошового забезпечення за час вимушеного перебування ОСОБА_1 на нижчеоплачуваній посаді старшого дільничного офіцеру поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції з 09.02.2024 по 08.01.2025 в сумі 20960,95 грн. без вирахування з цієї суми податку на доходи фізичної особи;
стягнути з ГУНП в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору;
витребувати з ГУНП в Херсонській області копії довідок № 54 та 55 від 27.02.2024 про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 .
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями в адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М. 
Ухвалою суду від 21.04.2025 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності подання суду уточненої позовної заяви із приведеними у відповідність до ч.5 ст.160, ч.1 ст.5 КАС України позовними вимогами (з якими саме діями (бездіяльністю) відповідача пов`язані позовні вимоги про стягнення коштів) ; встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви – 7 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу.
29.04.2025 року представник позивача подала заяву про усунення недоліків, в додатки до якої надано уточнений позов, у якому ОСОБА_1 просить суд:
визнати дії ГУНП в Херсонській області щодо обчислення розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції за 18 робочих днів – протиправними;
стягнути з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої різниці грошового забезпечення за час вимушеного перебування ОСОБА_1 на нижчеоплачуваній посаді старшого дільничного офіцеру поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції з 09.02.2024 по 08.01.2025 в сумі 20960,95 грн. без вирахування з цієї суми податку на доходи фізичної особи;
стягнути з ГУНП в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору;
витребувати з ГУНП в Херсонській області копії довідок № 54 та 55 від 27.02.2024 про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 05.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст. 262 КАС України). Витребувано у Головного управління Національної поліції в Херсонській області належним чином засвідчені копії довідок № 54 та 55 від 27.02.2024 року про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з 28 серпня 1996 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ. З 07 листопада 2015 року по 20 березня 2025 року позивач проходив службу в лавах Національної поліції. На даний час, позивача звільнено у зв`язку із виходом на пенсію за скороченням штату. В період проходження служби, наказом ГУНП в Херсонській області від 09.02.2024 № 101дск «Про застосування дисциплінарного стягнення» до заступника начальника управління - начальника відділу управління ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Наказом ГУНП в Херсонській області від 09.02.2024 № 39 о/с дск було звільнено полковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу управління ГУНП в Херсонській області. Наказом ГУНП в Херсонській області від 12.02.2024 № 43 о/с, як виконання накладеного дисциплінарного стягнення, полковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції (з пониженням у дисциплінарному порядку). Не погоджуючись із вищевказаними наказами, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про скасування оскаржуваних наказів, поновлення на посаді та стягнення різниці в грошовому забезпеченні за час перебування на нижче оплачуваній посаді. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці грошового забезпечення задоволено. Відповідач здійснюючи розрахунок середньоденної заробітної плати позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції від 27.02.2024 року № 55 вирахував середньоденну заробітну плату за 18 робочих днів у лютому 2024 року у сумі 1272,36 грн., що значно вплинуло на загальний розмір розрахунку різниці грошового забезпечення за час вимушеного перебування позивача на нижче оплачуваній посаді. Адвокатом позивача було направлено адвокатський запит до ГУНП в Херсонській області з вимогою надати довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції, що розрахована відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, за останні 2 місяці служби на даній посаді до 08.01.2025 включно; надати довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління – начальник відділу управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Херсонській області, що розрахована відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, за останні 2 місяці служби на даній посаді до 09.02.2024 включно. Листом ГУНП в Херсонській області від 31.03.2025 № 1118/02/10 було повідомлено, що довідка № 55 містить відомості за 18 днів, оскільки на момент її складання позивач пропрацював тільки 18 днів. Також, була надана довідка про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції, що розрахована відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати за останні повні 2 місяці служби листопад та грудень 2024 року № 79 від 28.03.2025. Із наданої довідки вбачається, що середньоденний заробіток позивача з компенсацією ПДФО складає 1209,79 грн. Разом з тим, позивач вважає, що здійснення відповідачем розрахунку середньоденної заробітної плати за 18 робочих днів позивача призвело до недоплати різниці грошового забезпечення за час вимушеного перебування позивача на нижче оплачуваній посаді, різниця у виплаті за день складає 62,97грн. за 18 робочих днів, коли позивач перебував на нижчеоплачуваній посаді. 
19.05.2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Головне управління Національної поліції в Херсонській області не погоджується з аргументами позивача виходячи з наступного. Позовна вимога повністю дублює та тотожна раніше задоволеній судом вимозі у справі №420/5112/24, що була вирішена Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 року на користь позивача та яке набрало законної сили, й не було оскаржене в апеляційному порядку зі сторони позивача. Представник позивача та позивач не зверталися до ГУНП та не заявляли у суді про необхідність виготовлення довідок за спливом двох місяців роботи ОСОБА_1 на нежчеоплачуваній посаді, не заперечували при дослідженні доказів щодо обчислення розрахунку середньоденної заробітної плати  ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції за 18 робочих днів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі 420/5112/24 стягнуто з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час його вимушеного перебування в розпорядженні ГУНП та на нижче оплачуваній посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції з 09.02.2024 по 08.01.2025 року у сумі 80761,80 грн. У цій справі, проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін, можливо дійти висновку, що у цьому випадку наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки має місце спір між тими самими сторонами, стосується одного й того самого предмету і позов, заявлений з тих самих підстав, що й у справі № 420/5112/24, за наслідком розгляду якого прийнято рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025, яке залишене без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року по справі №420/5112/24. Предметом позову знову є питання розрахунку (перерахунку) різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного перебування в розпорядженні ГУНП та на нижчеоплачуваній посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції в період з 09.02.2024 року по 08.01.2025. Серед підстав позову позивач посилається на порушення відповідачем розрахунку середньоденної заробітної плати Позивача за час вимушеного прогулу. Проте, розрахунок різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.02.2024 по 08.01.2025 був предметом розгляду у справі 420/5112/24. У разі незгоди із вирішенням судами позовних вимог у справі № 420/5112/24 позивач мав право оскаржити судові рішення у цій справі в апеляційному, касаційному порядках. Водночас з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що рішення у справі № 420/5112/24 не було предметом оскарження позивачем ні в апеляційному, ні в касаційному порядку. У провадженні за № 420/5112/24 позивачем не містилося жодних окремих зауважень чи заперечень щодо правильності обчислення суми різниці грошового забезпечення. Відповідач вважає, що подання нової позовної заяви в повній мірі не забезпечує виконання принципу верховенства права та конституційних гарантій. Щодо заявлення до стягнення суми без вирахування податку на доходи фізичної особи, варто зазначити, що відповідно до п. 171.1 ст. 171 Податкового Кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. У довідках №54 та 55 від 27.02.2024 середньоденний заробіток позивача визначено без утримання ПДФО та ВЗ. В разі, якщо суд прийде до висновків про задоволення позову та стягнення коштів з ГУНП в Херсонській області, слід врахувати, що податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та вираховуються при виплаті працівнику, до такого висновку дійшов ВС у постанові від 18.10.2024 у справі 757/27799/21-ц змінивши резолютивну частину оскаржуваного рішення. Для дотримання відповідачем податкового законодавства є необхідність зазначення в резолютивній частині рішення про утримання із суми вимушеного прогулу установлених законодавством України податків і зборів.
Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що з 28 серпня 1996 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ. 
З 07 листопада 2015 року по 20 березня 2025 року позивач проходив службу в лавах Національної поліції. 
На даний час, позивача звільнено у зв`язку із виходом на пенсію за скороченням штату. 
В період проходження служби, наказом ГУНП в Херсонській області від 09.02.2024 №101дск «Про застосування дисциплінарного стягнення» до заступника начальника управління - начальника відділу управління ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. 
Наказом ГУНП в Херсонській області від 09.02.2024 № 39 о/с дск було звільнено полковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу управління ГУНП в Херсонській області. 
Наказом ГУНП в Херсонській області від 12.02.2024 № 43 о/с, як виконання накладеного дисциплінарного стягнення, полковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції (з пониженням у дисциплінарному порядку). 
Не погоджуючись із вищевказаними наказами, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про скасування оскаржуваних наказів, поновлення на посаді та стягнення різниці в грошовому забезпеченні за час перебування на нижче оплачуваній посаді. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 420/5112/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці грошового забезпечення задоволено (а.с.19-34);
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Херсонській області від 09.02.2024 №101дск «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині застосування до заступника начальника управління - начальника відділу управління ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Херсонській області від 09.02.2024 №39 о/с дск «По особовому складу» в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу управління ГУНП в Херсонській області та зарахування полковника поліції ОСОБА_1 у розпорядження ГУНП в Херсонській області;
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Херсонській області від 12.02.2024 №43 о/с «Про особовий склад» в частині призначення полковника поліції ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції (з пониженням у дисциплінарному порядку), поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Херсонській області з 09.02.2024 року;
- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час його вимушеного перебування в розпорядженні ГУНП та на нижче оплачуваній посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції з 09.02.2024 по 08.01.2025 року у сумі 80761,80грн.; 
- допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Херсонській області з 09.02.2024 року та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за один місяць у сумі 7473,48грн.
Відповідач здійснюючи розрахунок середньоденної заробітної плати позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції від 27.02.2024 року № 55 вирахував середньоденну заробітну плату за 18 робочих днів у лютому 2024 року у сумі 1272,36 грн (а.с.73). 
Адвокатом позивача було направлено адвокатський запит до ГУНП в Херсонській області з вимогою надати довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 на посаді старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції, що розрахована відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, за останні 2 місяці служби на даній посаді до 08.01.2025 включно; надати довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління – начальник відділу управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Херсонській області, що розрахована відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, за останні 2 місяці служби на даній посаді до 09.02.2024 включно (а.с.13-14).
Листом ГУНП в Херсонській області від 31.03.2025 № 1118/02/10 надано відповідь та повідомлено, що довідка № 55 містить відомості за 18 днів, оскільки на момент її складання позивач пропрацював тільки 18 днів. Також, була надана довідка про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 на посаді старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції, що розрахована відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати за останні повні 2 місяці служби листопад та грудень 2024 року № 79 від 28.03.2025 (15-16).
Із наданої довідки № 79 від 28.03.2025 року вбачається, що середньоденний заробіток позивача з компенсацією ПДФО складає 1209,79 грн (а.с.17). 
Саме покликання на довідку №79 покладено позивачем в основу його вимог про стягнення суми середнього заробітку за час його незаконного перебування на нижчеоплачуваній посаді. При цьому він вважає, що з урахуванням довідки №79 від 28.03.2025 року відповідач незаконно вирахував середньоденну заробітну плату за 18 робочих днів у лютому 2024 року у сумі 1272,36грн., що вплинуло на загальний розмір різниці його грошового забезпечення за час вимушеного перебування на нижчеоплачуваній посаді.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Так, згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі - Постанова №988).
Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).
Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
У свою чергу п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до п. 16 розділу І Порядку № 260 при призначенні поліцейського на іншу посаду в одному органі поліції грошове забезпечення виплачується за новою посадою з дня призначення на посаду, указаного в наказі по особовому складу. Грошове забезпечення за попередньою посадою виплачується по день звільнення з посади, зазначений у наказі по особовому складу, включно. При цьому день звільнення з посади вважається останнім днем служби на відповідній посаді. Якщо в наказі по особовому складу дата призначення на посаду не зазначена, грошове забезпечення виплачується з дня підписання цього наказу.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу (різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи ), який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.
У рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 року у справі 420/5112/24 встановлено, що позивач 335 днів перебував на нижче оплачуваній посаді, що визнано судом протиправним.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У рішенні від 08.01.2025 року встановлено, що різниця грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного перебування в розпорядженні ГУНП та на нижчеоплачуваній посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції в період з 09.02.2024 року по 08.01.2025 року складає суму 80761,80 грн. (1513,44 - 1272,36) * 335 днів у період з 09.02.2024 року по 08.01.2025 року).
Саме цю суму грошового забезпечення, присуджену до стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили 20.03.2025 року згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, за той саме період позивач фактично оспорює у даній справі, на що звертає увагу відповідач у відзиві на позовну заяву.
В обґрунтування таких вимог він подає новий доказ (довідка №79 від 28.03.2025 року), який судом у справі №420/5112/24 не досліджувався враховуючи дату його створення.
Су констатує, що позивач намагається змінити висновки суду у справі №420/5112/24 шляхом подання нових доказів (Довідка №79 від 28.03.2025 року), що не може відбуватися шляхом подання нової позовної заяви.
У даній справі суд не має повноважень на спростування висновків суду у справі №420/5112/24, оскільки вони є обов`язковими при вирішенні даної справи згідно ч.4 ст.78 КАС України.
Решта доводів та заперечень на висновки суду по суті спору не впливають. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач довів законність своїх дій, а позивач не довів належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги.
З огляду викладеного, у задоволенні позову слід відмовити, адже позивачем не доведено порушення його прав.
Витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів – відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.