Справа № 444/3448/25 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 33/811/58/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року. Львівський апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, з участю ОСОБА_1 , захисника Миздки Р.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Мелеха Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мидзки Р.В. на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 10.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 , 30.08.2025 року о 19 год. 30 хв. в смт. Куликів по вул. Б. Хмельницького, 20 Львівської області, керуючи транспортним засобом - трактором марки «МТ 380» номерний знак НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу «МАН» номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом «Шмітц», номерний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.
Окрім цього, ОСОБА_1 , 30.08.2025 року о 19 год. 30 хв. в смт. Куликів по вул. Б. Хмельницького, 20 Львівської області, керуючи транспортним засобом - трактором марки «МТ 380» номерний знак НОМЕР_1 та скоївши ДТП із причіпом «Шмітц», номерний знак НОМЕР_3 , що був припаркований за адресою: смт. Куликів по вул. Б. Хмельницького, 20 Львівської області, місце пригоди залишив не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10 а ПДР України.
На дану постанову захисник Мидзка Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута необ`єктивно та не повно, без врахування всіх об`єктивних обставин справи, зокрема те, що працівниками поліції не встановлено всіх дійсних обставин події, зокрема винуватця скоєного ДТП, не спростовано показань ОСОБА_1 про те, що він 30.08.2025 року трактором нікуди не їздив. Крім цього, захисник вказує, що виявлені пошкодження працівниками поліції не відповідають дійсним пошкодження як на тракторі марки «МТ 380», так і на транспортному засобі «МАН» номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом «Шмітц», номерний знак НОМЕР_3 
Розглянувши матеріали справи № 444/3448/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілого та його представника, які заперечили апеляційні вимоги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №439663 від 31.08.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.2, т.1), протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №439653 від 31.08.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.2 т.2), схемою місяця ДТП від 30.08.2025 року, де зафіксовані місце зіткнення автомобілів, характер заподіяних пошкоджень автомобіля (а.с.5), первинними поясненнями ОСОБА_3 від 31.08.2025 року (а.с.7), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано обставини спілкування з ОСОБА_1 , який без будь-якого тиску з боку працівників поліції повідомив про обставини події, що мала місце 30.08.2025 року і зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення.
Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції з приводу заперечень поданих в суді першої інстанції та викладені доводи в апеляційній скарзі, які є аналогічними запереченням, є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Мидзки Р.В., апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мидзки Р.В. – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.