Дата документу 29.01.2026
Справа № 334/9035/25
Провадження № 2/334/558/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Демченко Наталії Миколаївни, до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Демченко Наталії Миколаївни, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З матір`ю дитини ОСОБА_2 позивач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року. В період спільного проживання відповідачка нехтувала сімейними цінностями, зловживала спиртними напоями, виявляла байдуже ставлення до інтересів сім`ї, не займалася вихованням спільного сина ОСОБА_4 , не піклувалася та не здійснювала належний догляд за ним, не дбала про чистоту та затишок домашньої оселі. Всі спроби змінити спосіб життя відповідачки не мали результату. Профілактичні заходи, які застосовувалися до відповідачки відповідними службами мали лише тимчасовий характер. У зв`язку з мобілізацією позивач був призваний на військову служу до лав Збройних сил України. За період відсутності позивача відповідачка, почала проживати з іншим чоловіком та народила від цього чоловіка дитину. Відносини позивача та відповідачки припинилися. Оскільки позивач був призваний на військову службу, син ОСОБА_4 проживав з відповідачкою, яка не піклувалася та не займалася дитиною. Гроші, які позивач надавав на сина ОСОБА_4 , використовувалися не за призначенням, відповідачка необхідні дитині речі не купувала, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, не працювала та створювала борги.
24.04.2024 Ленінський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 334/11253/23, яким задовольнив позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, про стягнення аліментів, позбавлення батька батьківських прав. Зокрема, цим рішенням відібрано малолітнього ОСОБА_3 від матері - ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 25.05.2024.
У червні 2024 року позивач звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою про передачу йому малолітнього сина ОСОБА_4 .
27.06.2024 за результатом розгляду на комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району заяви позивача, органом опіки та піклування було прийнято рішення про передачу малолітнього ОСОБА_3 на виховання та утримання батька - ОСОБА_1 . 
Починаючи з кінця червня 2024 року син ОСОБА_4 постійно проживає з позивачем. Наразі позивач разом із сином проживають у АДРЕСА_1 , за місцем служби позивача. Позивачем для свого сина створені необхідні умови для розвитку та виховання. На підставі оформлених позивачем документів у 2025 році ОСОБА_4 пішов у перший клас до Одеського ліцею № 7. Задля забезпечення медичного догляду та лікування сина позивачем за місцем проживання та служби укладено декларацію з лікарем-педіатром. Позивач має постійне місце роботи в ПрАТ «Дніпроспецсталь» на посаді сортувальника- складальника брухту та відходів металу у копровому цеху, яке зберігається за ним на період перебування на військовій службі. У позивача є окреме житло - 3-кімнатна квартира у АДРЕСА_2 , в якій позивач та його син ОСОБА_4 мають зареєстроване місце проживання. Зараз, як військовослужбовець, позивач отримує матеріальне забезпечення.
Відповідачка будь-якої участі у вихованні сина не приймає, не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання, не проявляє інтересу до життя сина, його здоров`я, не приймає участі у забезпеченні елементарних потреб дитини, не створює умов для отримання ним освіти, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає доступ до культурних та інших цінностей, не підтримує емоційний контакт з дитиною.
Таким чином, з часу відібрання дитини відповідачка не змінила свого відношення до малолітнього сина ОСОБА_4 , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню та утриманню, не надає йому материнської опіки та піклування, виявляє байдужість до потреб та стану дитини, не підтримує родинних відносин з ним. З боку позивача не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю та прийманні участі матері у вихованні сина. 
Крім того, рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21.04.2025 № 334/1529/25 відповідачку позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набрало законної сили22.05.2025. Рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 22.07.2025 у справі № 334/1750/25 відповідачку позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення набрало законної сили 22.08.2025 р.
Враховуючи викладені обставини, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідачки судові витрати.
В судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача звернулась із заявою про розгляд справи без її участі. Позов просить задовольнити у повному обсязі, стягнути судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом даної справи. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилася. На електронну адресу суду надійшла заяву ОСОБА_2 , в якій вона просить справу розглянути без її участі, а також зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що заява ОСОБА_2 не підписана КЕП, суд не при вирішенні справи не бере до уваги зазначену заяву відповідачки про визнання позову. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2024, відібрано малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.12.2023 року.
21.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з заявою про передачу йому малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
27.06.2024, розглянувши на комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району заяву ОСОБА_1 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку: передати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на самостійне виховання та утримання його батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується повідомленням районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 28.06.2024.
Згідно довідки, виданої військовою часиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 з 24.01.2023.
До призову на військову службу ОСОБА_1 працював в ПрАТ «Дніпроспецсталь».
Розпорядженням Заступника Голови Правління № 1731-к від 21.11.2022 ОСОБА_1 , сортувальнику-складальнику брухту та відходів металу 3 розряду дільниці з переробки шлаку копрового цеху збережено робоче місце на час військової служби в особливий період.
Згідно довідки, виданої Одеським ліцеєм №7 Одеської міської ради 01.10.2025, ОСОБА_3 навчається в 1-Н класі Одеського ліцею №7 Одеської міської ради.
Згідно характеристики, ОСОБА_8 навчається в ліцеї з 1 вересня 2025 року. Програмовий матеріал засвоює на середньому рівні. Дитина не агресивна, добра, доброзичлива, потребує дружби і товаришування. До школи ОСОБА_4 приходить вчасно. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Щодня в охайній шкільній формі. До виконання доручень ставиться сумлінно. Завжди готовий прийти на допомогу іншим. Батько приділяє увагу вихованню і навчанню дитини.
Згідно акту обстеження умов проживання від 28.08.2025, складеного головними спеціалістами ТВ ССД ОМР у Пересипському районі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира орендована. Всі комунікації в наявності та в робочому стані. В помешканні дотримано санітарно-гігієнічні норми, є необхідні меблі та побутова техніка. У дитини є окреме спальне місце та облаштована робоча зона. Стосунки в сім`ї доброзичливі, дружні. Для дитини створені необхідні умови для розвитку та виховання.
Згідно декларації № 0001-Х835-ТН10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_1 , як законний представник пацієнта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклав декларацію з дільничним лікарем-педіатром ОСОБА_11 .
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 390/1418/17 у разі вирішення питання про позбавлення батьківських прав одного з батьків у зв`язку з ухиленням від виконання ним своїх обов`язків щодо виховання дитини, суд має брати до уваги найкращі інтереси дитини, враховувати фактичні обставини справи такі, як інтеграцію дитини у нову сім`ю (у разі наявності таких обставин), прив`язаність дитини до нової сім`ї, сприйняття нового чоловіка матері/дружини батька дитини справжніми її батьками, бажання дитини зберегти цю сім`ю, а також відсутність зв`язків у дитини з тим із батьків, щодо якого вирішується питання про позбавлення батьківських прав. При цьому інтереси дитини превалюють над інтересами батьків, а тому завданням суду є встановлення справедливого балансу між ними.Інтереси дитини вимагають, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувались, розрив таких відносин свідчить про припинення зв`язку між дитиною та батьком/матір`ю, а рішення про позбавлення батьківських прав лише юридично підтверджує припинення таких відносин.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спору щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно висновку органу опіки та піклування - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.01.2026 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року. Від шлюбних відносин вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до рішення Ленінською районного суду м. Запоріжжя справа №334/11253/23 від 24.04.2024 у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,. відносно малолітньою ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно,  починаючи з 11.12.2023 року. Відповідно до рішень Ленінського районною суду м. Запоріжжя справа №334/1750/25 від 22.07.2025 та № 334/1523/25 від 21.04.2025 ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.09.2019 року.
Відповідно до акту про місце проживання дитини з батьком від 22.12.2025 підписаного власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 та сусідами родини ОСОБА_12 , в квартирі проживає ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 . ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує свого сина.
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині з 24.01.2023 року-.
ОСОБА_1 надав інформацію з Реєстру застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державною соціального страхування, відповідно до якої він має стабільних дохід.
Спеціалістом органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради проведено телефонну бесіду з ОСОБА_13 - матір`ю ОСОБА_2 . В бесіді ОСОБА_13 повідомила, що підтримує намір ОСОБА_1 позбавити батьківських прав її доньку. ОСОБА_2 вже позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_9 - знаходиться під опікою у бабусі; ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає з батьком. ОСОБА_14 проживає в м. Запоріжжя, з донькою спілкується дуже рідко. Дочка мала проблеми з алкоголем, наразі служить в ЗСУ.
Спеціалістом органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради проведено телефонну бесіду з ОСОБА_2 . Під час телефонної бесіди ОСОБА_15 повідомила, що вона знаходиться на військовій службі у АДРЕСА_4 . Підтвердила, що з сином не спілкується. Не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина. ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 .
24.12.2025 спеціалістами органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації ОМР обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 про що складено відповідний акт. Батьком створено необхідні умови для проживання дитини. У малолітнього ОСОБА_4 є спальне місце, шафа, стіл для навчання, іграшки, в наявності одяг та взуття по сезону відповідно віку.
Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Пересипському районі здійснено вихід 01.12.2025 для проведення оцінки потреб родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , про що складено відповідний акт. Батько здатний виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною.
Зважаючи на вищевикладене, орган опіки та піклування Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. 
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Суду не надано будь-яких доказів щодо здійснення перешкод відповідачці у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо її дитини. 
Зважаючи на зазначене, та враховуючи, що відповідачка маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилялася від їх виконання у відношенні до дитини, суд приходить до висновку, що позивачем доведений той факт, що в інтересах дитини, необхідно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. 
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. 
Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу у розмірі 14000,00грн.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 10/10-25ф про надання правничої допомоги від 10.10.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Демченко Н.М., ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Демченко Н.М.
Згідно актів приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги № 10/10-25ф від 10.10.2025 адвокатом Демченко Н.М. надано ОСОБА_1 послуги з надання правничої допомоги, а саме: вивчення документів клієнта та складання позовної заяви про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 - 5000,00 грн., представництво в Дніпровському районному суді м. Запоріжжя 25.11.2025 у справі №334/9035/25 - 3000,00 грн., представництво інтересів клієнта в Дніпровському районному суді м. Запоріжжя 25.12.2025 у справі № 334/9035/25 - 3000,00 грн., представництво інтересів клієнта в Дніпровському районному суді м. Запоріжжя 21.01.2026 у справі № 334/9035/25 - 3000,00 грн.
Згідно з ч. 3ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачкою не подана.
Враховуючи той факт, що від відповідачки в порядку ч.6 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами; враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, характер справи, її значення для позивача, те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , поданого в особі представника - адвоката Демченко Наталії Миколаївни до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн. Всього стягнути 15211,20 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .
Третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, ЄДРПОУ 26303235, адреса 65117, м. Одеса, вул. Князя Володимира Великого, 106.

Суддя: Турбіна Т. Ф.