ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 р. 	Справа № 520/34683/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., м. Харків, повний текст складено 16.06.25 по справі № 520/34683/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топтул" 
до  Київської митниці Державної митної служби України   
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПТУЛ» (далі – ТОВ «ТОПТУЛ», позивач, декларант) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі – Київська митниця, відповідач), у якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2024/000780 від 17.09.2024;
- стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2024/000780 від 17.09.2024, як таких, що винесені за відсутності законних підстав, оскільки ТОВ «ТОПТУЛ» разом із митною декларацією (далі – МД) № 24UA100380337590U1 від 17.09.2024 було подано документи, які у своїй сукупності повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість та її складові частини за ціною угоди. При цьому, відомості, які містяться у наданих до митного органу документах, не мають розбіжностей, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню, що спростовує висновки митниці про зворотне.
Стверджував, що Київською митницею не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування додаткових документів у декларанта, в той час як неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості товарів ніж основного.
Наполягав, що у наданих до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті), митній декларації, інвойсі, які є основними документами, що підтверджують митну вартість товарів, не має жодних розбіжностей у вартості, кількості чи інших даних щодо товару, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого декларантом товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись, як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Зауважив, що у рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням приписів частини 2 статті 55 Митного кодексу України (далі – МК України). 
З огляду на викладене, вважав наявними підстави для визнання протиправними та скасування рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2024/000780 від 17.09.2024.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №520/34683/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Топтул" до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення – задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2024/000780 від 17.09.2024.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Топтул" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ ««ТОПТУЛ» у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав на правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару від № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2024/000780 від 17.09.2024, як таких, що прийняті з урахуванням всіх обставин у справі, внаслідок не надання позивачем під час митного оформлення, всупереч вимог частини 2 статті 53 МК України, документів, що містять всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Враховуючи, що у митного органу була наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, керуючись частинами 2 та 3 статті 53 та частиною 5 статті 54 Митного кодексу України, декларанту було запропоновано надати до митного органу документи (за наявності) за переліком, однак листом від 17.09.2024 №17/09-24-1 декларант повідомив про відсутність інших додаткових документів, тобто, не усунув виявлені митним органом розбіжності, що зумовило визначення митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями, визначеними Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: - митна декларація від 09.07.2024 № 24UA500020006309U4 із розрахунку – 2,02 дол. США за кг.
Стверджував, що обов`язок письмового викладення підстав витребування додаткових документів виникає у митниці лише за письмового звернення декларанта або уповноваженої ним особи. Проте, у разі відсутності такого звернення, як і у спірному випадку, такі підстави вказуються декларанту в усному порядку під час проведення процедури консультації.
Вважає, що будь - яких інших підстав для викладення причин витребування додаткових документів у письмовому вигляді, аніж за письмовим зверненням декларанта жодним нормативно-правовим актом з питань державної митної справи не передбачено, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку вказати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Переконував, що оскаржуване рішення містить усю необхідну основну інформацію, передбачену частиною 2 статті 55 МК України, зокрема, обставини винесення рішення, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), послідовність застосування методів визначення митної вартості тощо.
З урахуванням викладеного, стверджував, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків та прийняв рішення, що не відповідає вимогам статті 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач вважав, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «ТОПТУЛ» у справі № 520/34683/24, та ухвалено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 520/34683/24 – без змін.
В обґрунтування відзиву підтримав доводи, викладені у позовній заяві, та додатково зазначив, що відповідач у своїй апеляційній скарзі не навів жодного аргументу на підтвердження неправильного застосування норм матеріального та процесуального права в розумінні статті 317 КАС України.
Стверджував, що ані у відзиві на позовну заяву, ані у апеляційній скарзі відповідач жодним чином не спростував обставини того, що додані до митної декларації № UA100380/2024/000080/2 документи повністю підтверджують числове значення основи митної вартості товару, а саме ціни товару, та не містять жодних розбіжностей.
Переконував, що наданими до митного оформлення рахунком перевізника № 12/0924/1 від 12.09.2024, договором – заявкою № 1-12/09 від 12.09.2024 на міжнародні автомобільні перевезення та довідкою про транспортні витрати від 13.09.2024 № 13.09 повністю підтверджено понесені позивачем витрати на транспортування імпортованої партії товарів за маршрутом Гданськ – Томашув Любельські – митний перехід Рава – Руська у розмірі 1500,00 USD, що є еквівалентом 62038,65 грн, однак відповідачем не надано належної оцінки зазначеним документам.
В іншій частині зміст відзиву на апеляційну скаргу є аналогічним змісту позовної заяви.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем, ТОВ «ТОПТУЛ» та фірмою CAPITAL PRODUCTION Sp z о.о., Польща було укладено зовнішньоекономічний договір №СР/2022/07/2 від 15.07.2022 поставки продукції (далі також – Контракт).
Згідно з умовами договору № СР/2022/07/2 від 15.07.2022 предметом договору є постачання Продавцем Покупцю продукції, асортимент якої визначається згідно з Інвойсами, які є невід`ємною частиною цього Договору, в рамках, встановлених цим Договором.
Відповідно до пункту 2.1. договору № СР/2022/07/2 від 15.07.2022 ціна на Продукцію, валюта платежу та строки оплати за цим Договором визначається Інвойсом (рахунок-фактура) до Договору.
Згідно з інвойсом № 10/0924-1 від 10.09.2024 Продавець зобов`язується поставити Покупцю товари (Двостійкові підіймачі) в загальній кількості 40 шт. на суму 37100,00 доларів США.
Умовами Інвойсу передбачено, що оплата за товар здійснюється Покупцем протягом 180 днів після поставки Продукції. Умови поставки: FCA, Гданськ, Республіка Польща.
На виконання умов Договору № СР/2022/07/2 від 15.07.2022 Продавець виконав поставку продукції Покупцю.
Для здійснення митного оформлення поставленого товару уповноваженою особою декларанта ТОВ «ТОПТУЛ» подано до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію №24UA100380337590U7 від 17.09.2024.
Разом з митною декларацією № 24UA100380337590U7 від 17.09.2024 уповноважена декларантом особа надала пакет документів, необхідний для підтвердження заявленої митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України, а саме:
- декларацію митної вартості від 17.09.2024;
- договір № СР/2022/07/2 поставки продукції від 15.07.2022 з додатками;
- комерційну пропозицію CAPITAL PRODUCTION Sp z о.о. від 03.07.2024;
- інвойс №10/0924-1 від 10.09.2024;
- міжнародну товарно-транспорту накладну (CMR) б/н від 10.09.2024 (інвойс №10/0924-1);
- заявку від 09.09.2024 № 0909 на надання транспортно-експедиційного обслуговування вантажу в контейнері № CMAU7672280;
- інвойс № 12/0924/1 від 12.09.2024 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажу в контейнері № CMAU7672280 (інвойс №10/0924-1 від 10.09.2024);
- договір-заявку № 1-12/09 від 12.09.2024 на міжнародні автомобільні перевезення вантажів;
- рахунок-фактуру № Г-00000942 від 13.09.2024 за міжнародні транспортні послуги;
- довідку про транспортні витрати № 13.09 від 13.09.2024;
- комерційну пропозицію (прайс-лист) виробника товару GUANGZHOU JINGJIA AUTO EQUIPMENT CO., LTD від 03.06.2024;
- проформу інвойс № A0UA0624001 від 06.06.2024;
- інвойс № A0PL 1624001 від 17.07.2024;
- пакувальний аркуш до інвойса № A0PL 1624001 від 17.07.2024;
- митну декларацію країни відправлення № 223120240002743464 від 17.07.2024:
- коносамент № 479631113PVG від 22.07.2024;
- інвойс №105724229274 від 19.08.2024;
- платіжну інструкцію № 46583600300003359 від 06.06.2024;
- платіжну інструкцію № SR24IB10217506DS від 16.07.2024;
- платіжну інструкцію № SR24IB12061254DS віл 20.08.2024;
- платіжну інструкцію від ТОВ «ТОПТУЛ» № 311 від 10.09.2024 (оплата за товари згідно з контрактом № СР/2022/07/2 від 15.07.2022 (в т.ч. по інвойсу № 10/0924/1 від 10.09.2024);
- договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 010/0922 від 01.09.2022;
- договір про надання послуг митного брокера від 26.07.2016 № 08/16.
17.09.2024 після подачі митної декларації та пакету необхідних і достатніх документів, митницею було направлено електронний запит.
Уповноваженою особою декларанта було направлено відповідь на запит митниці (вих. №17/09-24-1 від 17.09.2024) та повідомлено, що разом з митною декларацією було надано у повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість, перелік яких визначений частиною 2 статті 53 МК України.
Для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України, на умовах поставки FCA Gdansk (PL), відповідно до частини 2 статті 53 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 були надані:
- договір від 01.09.2022 № 010/0922 між CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. та TOB «ТОПТУЛ» на виконання транспортно-експедиційних послуг на території Польщі;
- заявка на перевезення за маршрутом м. Гданськ- м.Томашув-Любельскі № 0909 від 09.09.2024;
- інвойс № 12/0924/1 від 12.09.2024 за транспортно-експедиційне обслуговування вантажу в контейнері CMAU7672280 за маршрутом м. Гданськ - м. Томашув- Любельскі, Польща;
- договір-заявка № 1-12/09 від 12.09.2024 між ТОВ «Горизонт-СМ» та ТОВ «ТОПТУЛ» на перевезення вантажу за маршрутом м. Томашув-Любельскі, Польща - м. Харків, Україна;
- рахунок № Г-00000942 від 13.09.2024 від ТОВ «Горизонт-СМ», за міжнародні транспорті послуги за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Харків, Україна;
- довідка № 13.09 від 13.09.2024 від ТОВ «Горизонт-СМ», за міжнародні транспорті витрати за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Харків, Україна:
- комерційна цінова пропозиція (замовлення) від 03.07.2024, яка включає інформацію щодо переліку продукції, її кількості, та іншої інформації необхідної для здійснення замовлення, та яка була підтверджена (засвідчена) печатками ТОВ «ТОПТУЛ» і CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o.
- банківський платіжний документ, що стосується товару № 311 від 10.09.2024 та інвойси призначення платежу № 09/0924-1, № 09/0924-2, № 10/0924-1.
Уповноваженою особою декларанта також повідомлено, що для підтвердження всіх складових вартості товару було надано CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. та додано до МД № 24UA100380337590U7 такі документи:
- проформа-інвойс на оплату товару№ A0UA0624001 від 06.06.2024 та банківські документи щодо оплати товару № 46583600300003359 від 06.06.2024 і № SR24IB10217506DS від 16.07.2024; Інвойс № A0PL1624001 від 17.07.2024 від виробника GUANGZHOU JINGJIA AUTO EQUIPMENT CO. LTD;
- пакувальний лист від виробника GUANGZHOU .IINGJIA AUTO EQUIPMENT CO..
LTD;
- коносамент № 479631113PVG від 22.07.2024;
- цінова пропозиція виробника GUANGZHOU JINGJIA AUTO EQUIPMENT CO., LTD від 03.06.2024;
- експортна декларація № 223120240002743464 від 17.07.2024;
- рахунки за морський фрахт № 105724229274 від 19.08.2024 і № 105724229264 від 19.08.2024 та банківські документи щодо оплати фрахту № SR24IB12061254DS від 20.08.2024.
Уповноважена декларантом особа просила визначити митну вартість товару на підставі наданих до митної декларації № 24UA100380337590U7 документів, як таких, що в повному обсязі підтверджують митну вартість.
Однак, Київською митницею 17.09.2024 прийнято рішення № UA100380/2024/000080/2 про коригування митної вартості товарів.
17.09.2024 також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100380/2024/000780, якою декларанта повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з зазначенням таких причин: «Прийняття рішення про визначення митної вартості товарів (коригування митної вартості) від 17.09.2024 №100380/2024/000080/2: п.6 ст.54, ст.256. п.11 ст.264 Митного кодексу України (Закон України від 13/03/2012 №4495-УІ), потреба внесення змін до гр. 45, 46, 43, 47, В, 44 МД».
Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від №UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024, оскільки надані позивачем до митного органу документи на підтвердження митної вартості товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України у повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товару за основним методом, водночас, жодна із зазначених у спірному рішенні обставин не вказує на наявність розбіжностей у поданих позивачем документах щодо визначення митної вартості товару, а до суду відповідачем не надано належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.
З огляду на обставини того, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100380/2024/000780 від 17.09.2024 була прийнята на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024, яке визнано судом першої інстанції протиправним, суд дійшов висновку, що така картка також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України.
Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).
Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу повинні використовуватися методи, закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.
Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 МК України).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості ( ч. 6 ст. 54 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).
За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
4) виписку з бухгалтерської документації; 
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 
7) копію митної декларації країни відправлення; 
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17.
Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.
Дослідивши наявний в матеріалах справи договір поставки продукції № СР/2022/07/2 від 15.07.2022, колегія суддів зазначає, що документом, на підставі якого повинна бути визначена вартість товару при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією № № 24UA100380337590U1 від 17.09.2024, є відповідний інвойс (пункт 2.1). Умови доставки також зазначаються у інвойсі (пункт 3.1).
Так, відповідно до інвойсу № 10/0924-1 від 10.09.2024, позивачу поставлявся товар TWO POST LIFT (PWR-240A-220) від продавця CAPITAL PRODUCTION Sр z o. o. загальною кількістю – 40 шт, вагою нетто – 21840,00 кг, брутто – 22360,00 кг та загальною вартістю 37100,00 дол. США.
Вищенаведеним інвойсом також підтверджено, що товар поставлявся на умовах FCA-Gdansk, Republica of Poland, що узгоджується з умовами Контракту.
Колегією суддів встановлено, що у спірних правовідносинах сумнів у правильності визначення митної вартості, який митний орган вважає обґрунтованим, відповідач пов`язує з твердженням про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей з огляду на не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також зі встановленням митним органом розбіжностей між заявленою позивачем митною вартістю імпортованого товару та ціновою інформацією в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Зазначені обставини, на переконання митного органу, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України та обумовили необхідність запитати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості.
Однак, враховуючи ненадання позивачем додаткових документів на письмовий запит митного органу, на підставі проведених з позивачем консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості товару, таку вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України відповідно до рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби.
З аналізу вищенаведеного рішення вбачається, що фактичною підставою для коригування митної вартості слугував висновок митного органу про відсутність документального підтвердження заявленої ТОВ «ТОПТУЛ» до декларування митної вартості товару, оскільки подані декларантом документи не містили відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а заявлена митна вартість ввезених позивачем товарів, є нижчою, ніж вартість товарів за МД № 24UA500020006309U4 від 09.07.2024, яка була взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.
Крім того, в якості фактичних підстав для коригування визначеної позивачем митної вартості товару у спірному рішенні зазначено наступне:
- при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з Інкотермс «FCA– GDANSK» підприємство надало заявку, яка не містить посилання на місце завантаження на транспортний засіб, а також документи для можливості ідентифікації оцінюваного товару саме з цією поставкою. Крім того, у заявці зазначено маршрут «Польща – Україна», проте не зазначено вартість транспортування до кордону України та від кордону до місця розвантаження, що є необхідним для розмежування витрат, що включаються до митної вартості. Також не надано платіжні документи про сплату цих послуг.
- у рахунку від 12.09.2024 № 12/0924/1 зазначено, що вартість транспортно- експедиційного обслуговування вантажу в контейнері складає 1500 дол. США. Згідно з додатком до договору № 010/0922 на транспортно-експедиційне обслуговування транспортно- експедиційне обслуговування вантажу включає перевалку в порту, перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги, проте не вказано вартість кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу.
- відповідно до пункту 2.1 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2022 № CP/2022/07/2 ціна на Продукцію, валюта платежу та строки оплати за цим Договором визначається Інвойсом (Рахунок-Фактура) до Договору. Проте, у інвойсі від 10.09.2024 № 10/0924-1 не визначено, що входить у ціну товару та строки оплати.
- надані до митного оформлення інвойс № 10/0924-1 від 10.09.2024 на суму 37100,00 дол. США та банківський платіжний документ від 10.09.2024 № 311 не дають можливості перевірки вартості товару, оскільки вказаний платіжний документ містить посилання на рахунки-фактури (iнвойси), які не стосуються наданої поставки;
- наданий прайс-лист виробника являється адресним та не стосується даної поставки товару (складений на CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o.), не відображає продажу товару при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, отже він прийнятий до уваги, але не може бути підставою для підтвердження заявленої декларантом митної вартості;
- згідно з пунктом 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.07.2022 № CP/2022/07/2 постачання продукції за Договором здійснюється на підставі Замовлення, а згідно з пунктом 3.3 контракту Замовлення має включати інформацію щодо переліку продукції, її кількості, строків поставки та іншої інформації, необхідної для здійснення замовлення. Разом з цим, надане до митного оформлення Замовлення не містить інформацію щодо строків поставки та іншої інформації, необхідної для здійснення замовлення;
Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024 колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 64 МК України, якою урегульовано питання визначення митної вартості за шостим (резервним) методом, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та вмотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразивши при цьому пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому, у рішенні не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами, не наведено вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару на підставі лише номеру та дати митної декларації не можлива.
З наданої до матеріалів справи митної декларації МД № 24UA500020006309U4 від 09.07.2024, яка брались відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів, вбачається, що кількісні та якісні характеристики імпортованих товарів за вказаним документом є відмінними від тих, що декларувались позивачем.
Так, відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи порівняльної ЕМД № 24UA500020006309U4 від 09.07.2024 декларувались товари:
- Стаціонарні гаражні підіймачі. Підйомник двостійковий, гідравлічний 4,5 т Мод. С2 45L, Арт. АХ4532CFDD-1MR – 10 шт. Підйомник двостійковий, гідравлічний 4,5 т Мод. С2 45L, Арт. АХ4532CF-1MR – 15 шт. У розібраному стані для зручності транспортування. Торговельна марка – «ANDRMAX». Фірма – виробник «GUANGZHOU SHUNLIMECHATRONICS CO.,LTD». Країна виробництва – Китай (CN). Умови поставки FOB CN SHEKOU. Маса брутто (кг) – 16791,8, маса нетто (кг) – 16156.
Разом з цим, відповідно до поданої до митного оформлення ТОВ «ТОПТУЛ» ЕМД №24UA100380337590U1 від 17.09.2024, позивачем імпортувались такі товари: стаціонарні гаражні підіймачі для підіймання автомобілей для гаражів, СТО, Автомайстерень. 2-х стійковий електрогідравлічний підіймач/TWO POST LIFT PWR-240F-220 – 40 шт. Загальнопромислового призначення. Не відносяться до обладнання військового призначення та подвійного використання. Частково розібраний стан. Торговельна марка POWERLIFT. Виробник «GUANGZHOU JINGJA AUTO EQUIPMENT CO., LTD. Країна виробник CN. Умови поставки FCA GDANSK. Маса брутто (кг) – 22360, маса нетто (кг) – 21840;
З аналізу вищенаведеної ЕМД позивача та порівняльної ЕМД, що використовувалась відповідачем при коригування митної вартості імпортованого ТОВ «ТОПТУЛ» товару вбачається, що види товару, їх якісні та кількісні характеристики (за найменуванням, описом, виробниками, торговельними марками, загальною масою) та за умовами поставки (FOB CN SHEKOU та FCA GDANSK є суттєво відмінними, що могло мати істотний вплив на визначення ціни за одиницю товару. 
Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що зазначені у порівняльній декларації товари не є подібними (аналогічними) товарам, вказаним у ЕМД №24UA100380337590U1 від 17.09.2024, а тому у митного органу були відсутні підстави здійснювати коригування на підставі вказаних відомостей.
Відповідно до приписів пунктів 2, 3 статті 54 МК України Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
З огляду на викладену норму права, колегія суддів зазначає, що для отримання інформації про причини невизнання митної вартості товарів та про підстави здійснення її коригування, декларант не повинен звертатись до митного органу з відповідним письмовим запитом, оскільки обов`язок її письмового доведення покладено саме на суб`єкта владних повноважень, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, а відтак посилання Київської митниці про відсутність правових підстав для викладення у повідомленні причин витребування додаткових документів без відповідного письмового звернення декларанта є неприйнятними та підлягають відхиленню.
З приводу доводів митного органу про не підтвердження декларантом належними документами витрат по доставці товару до кордону України, а також не зазначення вартості кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу (перевалка в порту, перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги), колегія суддів зазначає наступне. 
Колегією суддів встановлено, що до розрахунку митної вартості товарів за першим методом її визначення декларантом було додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну - пункту пропуску Рава - Руська, яка становить 62038,65 грн та складається з: вартості здійсненого експедитором CAPITAL PRODUCTION Sp z o. o. транспортно - експедиційного обслуговування вантажу в контейнері CMAU7672280 маршрутом Гданськ – Томашув Любельські (1500,00 дол. США або 62038,65 грн у гривневому еквіваленті) та вартості виконаних ТОВ «Горизонт–СМ» міжнародних транспортних послуг за маршрутом Томашув Любельський (Польща) - митний перехід Рава-Руська, автомобілем SCANIA НОМЕР_1 / НОМЕР_2 - (41500,00 грн).
Водночас, за твердженнями митного органу, декларантом не підтверджено належними документами витрати по доставці товару до кордону України, через те, що при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з Інкотермс «FCA– GDANSK» підприємство надало заявку, яка не містить посилання на місце завантаження на транспортний засіб, а також документи для можливості ідентифікації оцінюваного товару саме з цією поставкою. Крім того, у заявці зазначено маршрут «Польща – Україна», проте не зазначено вартість транспортування до кордону України та від кордону до місця розвантаження, що є необхідним для розмежування витрат, що включаються до митної вартості. Також не надано платіжні документи про сплату цих послуг.
Крім того, митним органом взято до уваги, що у рахунку від 12.09.2024 № 12/0924/1 зазначено вартість транспортно- експедиційного обслуговування вантажу в контейнері - 1500 дол. США, проте не вказано вартість кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу (перевалку в порту, перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги).
Колегією суддів встановлено, що для організації транспортування імпортованої партії товару з порту Гданськ, Польща до населеного пункту Томашув Любельські здійснювалося за допомогою CAPITAL PRODUCTION Sр z o. o., на підставі додатку до Контракту № 010/0922 від 01.09.2022, рахунку № 12/0924/1 від 12.09.2024 та договору про транспортно – експедиційне обслуговування № 010-0922, а за маршрутом Томашув Любельські – м/п Рава-Руська перевізником ТОВ «Горизонт-СМ», що підтверджується наданими до митного оформлення договором – заявкою № 1-12/09 на міжнародні автомобільні перевезення вантажів від 12.09.2024, рахунком – фактурою № Г-00000942 від 13.09.2024 та довідкою про транспортні витрати № 13.09 від 13.09.2024.
Положеннями статті 12 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” № 1955-IV від 01.07.2004 (далі – Закон № 1955-IV) визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 9 Закону № 1955-IV платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Тобто, відповідно до чинного законодавства експедитор має право вчиняти усі необхідні дії щодо забезпечення перевезення товару з пункту відправки до пункту призначення від імені клієнта, укладає з перевізниками відповідні договори, після складання яких має встановлену ціну щодо наданих послуг з перевезення, яка обговорюється та узгоджується з клієнтом.
За приписами розділу ІІІ "Правил заповнення декларації митної вартості", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (далі - Правила № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що витрати з транспортування можуть бути підтверджені будь-якими документами, які містять реквізити сторін, суму та умови платежу, відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України, тощо.
Колегією суддів встановлено, що 01.09.2022 між CAPITAL PRODUCTION Sр z o. o. (надалі – експедитор) та ТОВ «ТОПТУЛ» (надалі – клієнт) укладено договір транспортного – експедиторського обслуговування № 010/0922 (далі – Договір), предметом якого є надання експедитором клієнту послуг по транспортно – експедиторському обслуговуванню (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта, у тому числі, по організації перевезень різними видами транспорту, перевалки в портах та надання інших узгоджених сторонами послуг.
Відповідно до пункту 2.1.1 Договору, експедитор має право вибирати, змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, вибирати та змінювати порядок виконання транспортно – експедиторських послуг, діючи в інтересах клієнта.
Згідно з пунктом 2.1.2 Договору експедитор має право укладати від свого імені або від імені клієнта та за рахунок клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, пов`язані з виконанням даного Договору, у тому числі, перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та вивантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію, страхування вантажів та контейнерів.
За пунктом 4.1 Договору, оплата за даним Договором здійснюється клієнтом на умова 100% передоплати, якщо інше не передбачено узгодженою між сторонами заявкою, протягом 3-х днів з моменту пред`явлення рахунку.
Положеннями пункту 4.2 Договору передбачено, що у разі виникнення у експедитора додаткових витрат, здійснених в інтересах клієнта та пов`язаних з виконанням цього договору, експедитор пред`являє клієнту додаткові рахунки, які підлягають оплаті протягом 3-х днів з моменту їх пред`явлення.
Аналіз змісту вищевикладених положень Договору дозволяє дійти висновку, що документами, які підтверджують як основні так і додаткові витрати експедитора, що пов`язані з виконанням умов договору, є відповідні заявки та рахунки. 
Так, відповідно до рахунку № 12/0924/1 від 12.09.2024 (т. 1 а. с. 44), виданого позивачу експедитором CAPITAL PRODUCTION Sр z o. o., та наданого Київській митниці під час митного оформлення товарів, вартість транспортно - експедиційного обслуговування вантажу в контейнері CMAU7672280 маршрутом Гданськ – Томашув Любельські становить 1500,00 дол. США. При цьому, у вказаному рахунку зазначено, що транспортно – експедиційне обслуговування вантажу включає перевалку в порту, перевезення, вантажно – розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги.
Зазначені відомості також відображені і у додатку до контракту № 010/0922 від 01.09.2022 (т. 1 а.с. 43).
Договором – Заявкою № 1-12/09 на міжнародні автомобільні перевезення вантажів підтверджено, що ТОВ «ТОПТУЛ» та ТОВ «Горизонт -СМ» домовились про перевезення вантажу (продукція виробника POWERLIFT (JINGNIA (PULI)) на автомобілі SCANIA НОМЕР_3 / НОМЕР_4 (тент 86 куб, вантажопідйомністю 22,4 т).
Адресою та датою завантаження зазначено: 09-00, 13.09.2024 Grupa Vaestro Damian Harbuz ul. Rolnieza 10. 22-600 Tomaszow Lubelski.
Митний перехід – п/п Рава-Руська. Адреса розмитнення – Київська область, Бучанський район, с. Чайка, вул. Антонова, 1-А.
Адреса та дата розвантаження: 19.09.2024, Харківська область, місто Дергачі, провулок Залізничний, 5.
Тобто, договір-заявка №1-12/09 від 12.09.2024 містить всю необхідну інформацію, у тому числі конкретне місце завантаження товару в Польщі та місце розвантаження товару в Україні, посилання на продукцію, що перевозиться, перевізника та транспортний засіб, яким здійснювалось перевезення, а тому, посилання митного органу на те, що договір-заявка не містить інформації про місце завантаження та інших відомостей, що не дає митниці можливості ідентифікувати товар саме з вказаною поставкою, колегія суддів вважає необґрунтованими, та такими, що зроблені при неналежному дослідженні змісту поданої заявки № 1-12/09 від 12.09.2024.
Відповідно до наявної в матеріалах справи міжнародної товарно – транспортної накладної CMR від 13.09.2024 № б/н, яка також містить посилання на інвойс № 10/0924-1 від 10.09.2024, відправник - CAPITAL PRODUCTION SP z o. o. передав отримувачу – ТОВ «ТОПТУЛ» товар за інвойсом № 10/0924-1 від 10.09.2024, загальною вагою 22360,00 (що узгоджується із заявленою у ЕМД вагою брутто товару) за маршрутом Томашув Любельський (Польща) – Харків (Україна) автомобілем SCANIA НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , за допомогою засобів перевізника ТОВ «Горизонт – СМ», який здійснював подальше перевезення товару до митного кордону України.
Зі змісту виставленого позивачу рахунку – фактури № Г-00000942 від 13.09.2024, вартість міжнародних транспортних послуг за доставку вантажу за маршрутом Польща, Томашув Любельські – Україна м. Харків - становить 83000,00 грн.
Водночас, з наданої до митного оформлення довідки про транспортні витрати від 13.09.2024 № 13.09, складеної перевізником ТОВ «Горизонт – СМ», вбачається, що транспортні витрати по доставці вантажу за маршрутом Томашув Любельські (Польща) – митний перехід Рава-Руська (державний кордон України) складає 41500,00 грн.
З наявної в матеріалах справи декларації митної вартості № 24UA10038033759U7 від 17.09.2024, колегією суддів встановлено, що загальні витрати на транспортування від порту Гданськ до пункту пропуску Рава-Руська разом з витратами на навантаження, вивантаження та обробку становлять 103538,65 грн.
З наданої позивачем до митного оформлення декларації митної вартості також вбачається, що позивачем зазначено митну вартість товару на рівні 1637961,26 грн, яка складається з ціни товару – 1534422,61 грн та витрат на транспортування до митного кордону України, на навантаження, вивантаження та обробку – 103538,65 грн, що в свою чергу повністю узгоджується з дослідженими судом апеляційної інстанції документами.
Отже, вартість витрат на доставку імпортованого товару поза митною територією України (фрахту) від порту Гданськ до пункту пропуску Рава-Руська у розмірі 103538,65 грн, які понесені позивачем на підставі договору № 010/0922 та договору – заявки № 1-12/09 від 12.09.2024, повністю включена ТОВ «ТОПТУЛ» до митної вартості товару, який було заявлено до розмитнення за першим методом, а заявлена позивачем митна вартість товару 1637961,26 грн (1534422,61 грн + 103538,65 грн) відповідно узгоджується з вартістю операції щодо товарів, які імпортувались ТОВ “ТОПТУЛ”. Розбіжностей у відомостях або неповноту даних про вказані витрати надані позивачем документи не містять.
Слід також зазначити, що згідно з укладеним Контрактом та інвойсом № 10/0924-1 від 10.09.2024, що надавались митному органу при митному оформленні, поставка товарів здійснювалась на умовах FСA Gdansk.
За правилами Інкотермс 2020 Термін FCA означає “Франко перевізник” вказана назва місця. Обов`язки продавця: виконати експортне митне оформлення, відвантажити товар перевізнику, якого призначив покупець. Обов`язки покупця: виконати імпортне митне оформлення, доставити товар.
З наведеного слідує, що за умовами терміну FCA на продавця покладаються обов`язки з митного очищення товару для експорту і всі транспортні витрати до перетину товаром поручнів борта судна в порту країни-експортера, а також витрати із завантаження товарів на судно. 
Отже, додаткові витрати на навантаження та обробку товарів до прибуття судна у порт Гданськ, Польща ТОВ “ТОПТУЛ” не понесло.
Слід зауважити, що відповідач, наполягаючи на наданні додаткових документів щодо понесених витрат експедитором CAPITAL PRODUCTION Sр z o. o. під час здійснення перевезення вантажу позивача, не наводить будь-яких розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження заявленого розміру понесених позивачем витрат на транспортування товару з м. Гданськ, Польща до м/п Рава-Руська, Україна. Доказів неправильності обчислення розміру таких витрат відповідачем до суду не надано.
Враховуючи, що у спірних правовідносинах продавцем CAPITAL PRODUCTION Sр z o.o., який одночасно здійснив і транспортно - експедиційне обслуговування вантажу в контейнері CMAU7672280 маршрутом Гданськ – Томашув Любельскі, було визначено загальну вартість такого обслуговування вантажу у розмірі 1500 дол. США, яку позивач мав сплатити, ненадання до митного оформлення інформації щодо вартості кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу (перевалка в порту, перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги) на вказану суму, з огляду на включення останньої до загальної митної вартості товару, не мало впливу на правильність визначення позивачем заявленої митної вартості.
Колегія суддів зауважує, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому додаток до Контракту № 010/0922 від 01.09.2022, рахунок № 12/0924/1 від 12.09.2024, договір про транспортно – експедиційне обслуговування № 010-0922, договір – заявка № 1-12/09 на міжнародні автомобільні перевезення вантажів від 12.09.2024, рахунок – фактура № Г-00000942 від 13.09.2024 та довідка про транспортні витрати № 13.09 від 13.09.2024, є допустимими та достатніми доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14.
Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI “Про внесення змін до Закону України “Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур”, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.
Колегія суддів звертає увагу, що за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.
Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Враховуючи, що до митної вартості товару підлягають включенню витрати, понесені декларантом, а не іншими суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування за ініціативою експедитора, вимога митного органу про надання таких додаткових відомостей у даному випадку є безпідставною.
Зважаючи на викладене висновки митного органу, наведені в оскаржуваному рішенні є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, а тому не беруться колегією суддів до уваги.
Щодо твердження митного органу про ненадання позивачем до митного оформлення замовлення, передбаченого, пунктом 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.07.2022 № СР/2022/07/2, колегія суддів зазначає наступне.
Так, пунктом 3.1. Договору визначено, що постачання продукції за цим Договором здійснюється на підставі замовлення, оформленого покупцем відповідно до умов цього договору. Постачання будуть здійснюватися згідно з Інвойсом відповідно до INCOTERMS 2010.
Тобто, основним документом в якому вказується кількість товару, вартість, умови оплати та який підтверджує замовлення та поставку товару є саме інвойс, який було надано митному органу при декларуванні товарів, водночас умовами Договору не передбачено жодних вимог до такого документу, як замовлення та які відомості можуть ним підтверджуватись. Крім того, замовлення на поставку не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, а тому не має жодного значення для числових визначень митної вартості, а положеннями статті 53 МК України взагалі не передбачено надання до митного оформлення такого документу, як замовлення.
Разом з тим, вказуючи в оскаржуваному рішенні про не надання до митного органу копій замовлень, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не зазначив яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Відсутність такого документу як замовлення, з огляду на наявність обов`язкового документу – інвойсу, на переконання колегії суддів жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що у інвойсі від від 10.09.2024 № 10/0924-1 не вказано складові ціни товару та строки оплати, оскільки таке твердження митниці не відповідає дійсності, так як інвойс від 10.09.2024 № 10/0924-1 складений у повній відповідності до умов зовнішньоекономічного контракту від 15.07.2022 №СР/2022/07/2 та містить всю необхідну інформацію, а саме: детальне зазначення найменування товару та коду, адреси продавця та покупця, строки оплати (180 днів після доставки), умови поставки (FCA Gdansk, Republica of Poland), валюта платежу (дол. США), ціну за одиницю товару та загальну вартість товару, кількість одиниць товару, вагу, посилання на контракт, банківські реквізити Продавця та ін.
При цьому митним органом не конкретизовано, яких саме відомостей у інвойсі було недостатньо для визначення усіх складових ціни товару та строків оплати.
Оплата позивачем вартості замовленого товару у повному обсязі (платіжна інструкція в іноземній валюті № 311 від 10.09.2024) додатково підтверджує досягнення сторонами усіх умов щодо поставки товару. Таким чином вся необхідна інформація щодо замовленого товару, його кількості, асортименту, вартості, на думку апеляційного суду, була визначена та узгоджена сторонами.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 10.09.2024 № 311 АТ «Сенс Банк» також підтверджується здійснення ТОВ «ТОПТУЛ» оплати коштів на рахунок CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. за трьома рахунками:
- від 09.09.2024 № 09/0924-1 на суму 49 328,43 USD;
- від 09.09.2024 № 09/0924-2 на суму 122 291,30 USD;
- від 10.09.2024 № 10/0924-1 на суму 37 100,00 USD (за спірною поставкою).
Сума зазначених у платіжній інструкції в іноземній валюті № 311 від 10.09.2024 рахунків складає 208 719,73 дол. США (49 328,43 дол. США + 122 291,30 дол. США + 37 100,00 дол. США ), що відповідає зазначеній в платіжній інструкції № 311 сумі.
Тобто, з наданого до митного органу платіжного документу чітко вбачається, що позивачем здійснювалась оплата за трьома інвойсами, у тому числі від 10.09.2024 № 10/0924-1 на суму 37100,00 USD, який стосується спірної поставки товару, однак відповідачем не надано жодної належної оцінки вказаним обставинам та взагалі залишено їх поза увагою.
Крім того, колегія суддів вважає застосовними до цієї справи і висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.04.2018 по справі № 804/4680/16, відповідно до яких під час розгляду справ про коригування митної вартості неодноразово висловлювались правові позиції щодо умов оплати за товар. Зокрема, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови розрахунків між сторонами безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не є підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. 
З приводу посилань Київської митниці на те, що наданий прайс-лист виробника являється адресним та не стосується даної поставки товару (складений на CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o.), не відображає продажу товару при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, отже він прийнятий до уваги, але не може бути підставою для підтвердження заявленої декларантом митної вартості, колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.01.2022 по справі № 810/3667/15, каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Слід також врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.12.2023 по справі № 810/3766/16, згідно з яким ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листів) виробника товару за відсутності у митниці підстав для витребування додаткових документів та належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, якщо таких документів не надано, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару. 
Колегія суддів зауважує, що до переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-листа виробника, а й інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.
Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Вказана правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.02.2024 по справі № 815/1460/18.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до інвойсу від 10.09.2024 № 10/0924-1 поставлявся конкретний товар – TWO POST LIFT PWR-240-F-220.
Продавцем за Контрактом - CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. видано прайс-лист dsl 03.07.2024 (дійсний до 01.10.2024), який надавався до митного оформлення, відносно саме цього товару. Цінова інформація щодо будь-якого іншого товару, ніж вказано в інвойсі від 10.09.2024 № 10/0924-1 у прайс – листі не зазначена, а тому, коригування митної вартості товару з вищенаведених підстав є необґрунтованим.
Прайс-лист є документом довільної форми, а чинне законодавство не встановлює вимог до його змісту та форми прайс-листа, а тому посилання відповідача на недоліки наданого позивачем прайс-листа не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості, оскільки жодним чином нормативно не підтверджено та ґрунтується виключно на припущеннях.
На підставі аналізу вказаних документів у сукупності з іншими документами, поданими позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, з огляду на наявність розбіжностей в документах.
Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних обґрунтувань щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за резервним методом визначення митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100380/2024/000080/2 від 17.09.2024, винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, тобто всупереч статті 19 Конституції України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
З огляду на вказане, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100380/2024/000780 від 17.09.2024, яка винесена відповідачем у зв`язку з прийняттям спірного рішення про коригування митної вартості, яке визнано судом протиправним, підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 520/34683/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.В. П`янова