Справа №403/775/25 провадження № 3/403/7/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
15 січня 2026 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності                    неповнолітнього ОСОБА_1 ,        згідноз відомостями, зазначеними в протоколі,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце
проживання:  

АДРЕСА_1 , громадянина України         (паспорт № НОМЕР_1 ), 

за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №525430, складеного 27 листопада 2025 року інспектором відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) лейтенантом поліції Мардак В.О., 27 листопада 2025 року о 18 год. 08 хв. в с-щі Устинівка по вул.Об`їздна, №14 гр-н ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП.
В судове засідання по розгляду справи 15 січня 2026 року неповнолітній ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Згідно з поданою письмовою заявою прохав суд розглянути справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, без його участі. З приводу складеного стосовно нього протоколу пояснив, що 27 листопада 2025 року відносно нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. Він повідомив працівників поліції про дату свого народження і про те, що він є неповнолітнім. Про можливість виклику законних представників йому ніхто не повідомив. Законних представників ніхто не викликав, опитування було проведено без його законного представника.
В судове засідання по розгляду справи 15 січня 2026 року законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - його мати ОСОБА_2 не з`явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала суд розглянути справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, без її участі. З приводу складеного протоколу відносно свого сина зазначила, що її, як матір, неповнолітнього ОСОБА_1 та його батька - гр-на ОСОБА_3 про складення протоколу ніхто не повідомляв, опитування сина було проведено без їх присутності.
При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об’єктивне з’ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При з’ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов’язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення
Ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На підтвердження обставини вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №525430 в якості доказів були додані: 1) довідки без дат та номерів про неотримання гр-ном ОСОБА_1 станом на 27 листопада 2025 року посвідчення водія та про не притягнення згідно аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» до адміністративної відповідальності; 2) відеозапис з технічного засобу відеозапису 11130130588/3, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. 
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.
Згідно з п.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Як вбачається з матеріалів справи, гр-н ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої був складений протокол серія ЕПР1 №525430, на час його складання був неповнолітнім.
Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Аналогічна норма міститься також і в п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матералів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 за №1376 (з наступними змінами).
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
Однак, як вбачається з доданого до протоколу відеозапису, працівник поліції не переконався у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язаний був такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного, так і міжнародного права, зокрема Конвенції, що регламентує захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
З даного відеозапису також вбачається, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, передбаченим ст.270 КУпАП.
Отже, з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що поліцейськими були відібрані усні пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 та складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, без участі батьків (одного з них), або іншого законного представника чи педагога. 
Протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №525430 від 27 листопада 2025 року також не містить відмітки, яка б свідчила про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час його складення.
Будь-яких передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження обставини присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у нього усних пояснень та складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, до протоколу серія ЕПР1 №525430 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.
Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №525430, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимим доказом у справі.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25). 
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколу серії ЕПР1 №525430 належних та допустимих доказів на підтвердження присутності законного представника при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недопустимість зазначеного протоколу, як доказу, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 24-1, ч.2 ст.126, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 270, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв’язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя     С.Ю.Атаманова