МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 
Справа № 210/8137/25 
Провадження № 2/210/796/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
29 січня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Сільченко В. Є.
секретаря судового засідання Козіної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, –

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Зазначений шлюб було зареєстровано за актовим записом № 392, про що зазначено у згаданому вище свідоцтві про шлюб.
До моменту укладення шлюбу відповідач мала прізвище ОСОБА_3 - про що зазначено у свідоцтві про шлюб.
Сімейне життя між позивачем та відповідачем суттєво погіршилось, у зв`язку з чим вони тривалий час проживають окремо та спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Зазначене призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Через непорозуміння між позивачем та відповідачем щодо порядку побудови сімейного життя, між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та щоразу спричиняє кожному з них душевні страждання. З часом позивач з відповідачем стали по різному розуміти сутність життєвих проблем, які виникають у них, вони мають різні погляди на їх вирішення, що зрештою призводить до нездатності підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено та між ними не залишилось ніяких спільних інтересів. Позивач не має наміру поновити фактичні шлюбні відносини, наслідком чого має стати розірвання їхнього шлюбу , оскільки у його збереженні немає жодного сенсу та необхідності.
В процесі спільного проживання, реалізації позивачем та відповідачем своїх прав та виконання обов`язків, якими наділяється подружжя законом та звичаями, які склалися в суспільстві, вони зрозуміли, що функціонування їхньої сім`ї повноцінно с неможливим, так як кожен із них має різні життєві інтереси та пріоритети, у них змінилися погляди на мораль та людські цінності. Крім того, вже давно між позивачем та відповідачем зникло почуття любові та інші почуття, без яких продовження шлюбних відносин є неможливим.
Збереження шлюбу між позивачем та відповідачем буде суперечити їхнім інтересам.
Тому, представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений 11 травня 2023 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 392.
Представник позивача до початку судового засідання надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 
Відповідачка до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу, внаслідок розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне – ОСОБА_3 .
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного.
Судом встановлено, що 11.05.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.
Згідно з ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. 
Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачкою позовних вимог та її бажання розірвати шлюбні відносини з позивачем.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою.
Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Зважаючи на клопотання відповідачки, суд вважає за необхідне змінити останній після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне – ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 200, 206, 247, 354 ЦПК України,суд –

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб укладений 11 травня 2023 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 392 – розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачці змінити прізвище на дошлюбне – ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. Є. Сільченко