Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/12054/25
Провадження № 2-а/711/10/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Булгакової Г.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Кошубінської Л.В.,
позивача – ОСОБА_1 , представника відповідача – за довіреністю Котуха М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-
в с т а н о в и в:
23.12.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6355192 від 16.12.2025 та закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2025 інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Черкаській області капралом поліції Гончаруком М.О. було винесено оскаржувану постанову, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 340,00 грн. У постанові зазначено, що водій, керуючи ТЗ BMW X7, д.н.з. НОМЕР_1 , нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4.в ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки не здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34. Рухаючись по бульв. Шевченка в м. Черкаси, він завчасно ввімкнув правий покажчик повороту та готувався до виконання маневру повороту праворуч. Відповідно до п. 1.10 ПДР, зупинка — це припинення руху на час до 5 хвилин, проте в даному випадку припинення руху не було, а відбувалося сповільнення для здійснення маневру. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів (відеозапису з боді-камери чи стаціонарних камер, показань свідків), які б підтверджували факт порушення. Крім того, позивач звернув увагу, що під час складання постанови інспектор порушив його права, зокрема проігнорував його пояснення та клопотання про надання доказів. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що відповідачем не доведено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
15.01.2026 Департамент патрульної поліції, в особі представника Котуха М.В., подав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що 16.12.2025 о 13:45 у м. Черкаси по бульв. Шевченка, 205, позивач, керуючи автомобілем BMW X7, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.1 «Зона дії 90 м», чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР України. Порушення позивачем ПДР України зафіксовано нагрудними відеореєстраторами поліцейських № 475259 та № 472490. Під час розгляду справи позивач фактично не заперечував факт зупинки, пояснивши її пошуком необхідної адреси, та не заявляв жодних письмових клопотань. Твердження позивача про те, що він був зупинений поліцейськими, спростовується відеозаписами, які фіксують, що автомобіль уже стояв на момент під`їзду патрульного авто. Розгляд справи проведено на місці вчинення адміністративного правопорушення. Позивачу було роз`яснено його права та надано можливість отримати правову допомогу, що підтверджується відеоматеріалами. За результатами розгляду було винесено постанову серії ЕНА № 6355192 за частиною 1 статті 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 340,00 грн. Оскаржувана постанова винесена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законом, стягнення накладено в межах санкції частини 1 статті 122 КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому, на думку відповідача, підстави для задоволення позовної заяви відсутні. 
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Наголошував на тому, що не здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34, а готувався до виконання маневру повороту праворуч.
Представник відповідача Котух М.В. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити у позові повністю.
Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 16.12.2025 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Черкаській області капралом поліції Гончаруком М.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 6355192, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Відповідно до вказаної постанови,16.12.2025 о 13:46 у м. Черкаси по бульв. Шевченка, 205, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X7, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР України.
Позивач стверджує, що не здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а лише сповільнив рух для виконання маневру повороту праворуч, а також зазначає про порушення процедури розгляду справи. Відповідач у відзиві заперечує проти позову, посилаючись на матеріали відеофіксації.
Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнень за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 5, 7, 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання або від виконання обов`язків, визначених законом для суб`єктів пробації, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
У пунктах 8.1, 8.2 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Відповідно до пункту 8.4. ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Згідно розділу 33 ПДР України до заборонених знаків, в тому числі відноситься знак 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Зона дії знаку 3.34 від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.
Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.
До знаку 3.34 можуть застосовуватися таблички, зокрема 7.2.1 «Зона дії», яка позначає зону його дії.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).
Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно з частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеозаписами, зробленими нагрудними відеореєстраторами поліцейських № 475259 та № 472490.
Дослідженням вказаних відеозаписів («clip-0», «clip-1») встановлено, що автомобіль BMW X7 під керуванням позивача перебував у статичному (нерухомому) стані ще до моменту наближення патрульного авто. Під час діалогу з поліцейськими позивач пояснив причину зупинки необхідністю зорієнтуватися на місцевості та знайти потрібну адресу, що за своєю суттю є добровільною зупинкою, а не сповільненням для виконання маневру чи вимушеною зупинкою. Таким чином, твердження позивача про «сповільнення руху для повороту» спростовуються фактичними даними відеозапису, де зафіксовано тривалий статичний стан автомобіля.
Відеозаписом також зафіксовано використання поліцейськими лазерного далекоміра для виміру відстані від знаку 3.34 з табличкою 7.2.1 «Зона дії 90 м» до транспортного засобу позивача. Згідно з вимірами, відстань становила 80,6 м, що свідчить про перебування автомобіля в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Суд відхиляє твердження позивача про порушення його права на захист та ігнорування клопотань. На відео зафіксовано, що капрал поліції Гончарук М.О. підійшов до позивача, представився, повідомив про порушення ПДР України та висунув вимогу пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Далі Гончарук М.О. розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснив позивачу його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Позивач реалізував своє право на правничу допомогу шляхом телефонної розмови з адвокатом, завершення якої інспектор очікував перед винесенням постанови. Будь-яких письмових клопотань про відкладення розгляду чи надання додаткових доказів, які були б проігноровані поліцейськими від позивача не надходило. 
За результатами розгляду справи, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Черкаській області капрал поліції Гончарук М.О. виніс постанову серії ЕНА № 6355192 за частиною 1 статті 122 КУпАП, наклавши на позивача штраф у розмірі 340,00 грн.
Постанова винесена уповноваженою особою на місці вчинення правопорушення. Поліцейський ознайомив позивача з її змістом та вручив йому її копію, про що свідчить його підпис.
Форма та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП та Наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».
З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не порушена, винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам КУпАП.
Інші доводи позивача щодо незаконності оскаржуваної постанови не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Таким чином, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6355192 від 16.12.2025.
На підставі викладеного, керуючись ст. 183 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 77, 73, 79, 243-246, 286 КАС України, суд,-
у х в а л и в:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	  	Г.  В.  Булгакова