05.02.2026 
ЄУН 337/5846/25
Провадження №2/337/243/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

05 лютого 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Сидорової М.В.,
за участю секретаря Коваленко В.С.,
позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
06.11.2025 до суду надійшов вказаний позов ОСОБА_1 , який позивачка мотивує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою сторін: позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 . Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.08.2012 у справі №3373-2012 (провадження №2-854/2012) з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька сторін ОСОБА_2 досягла повнолітня та продовжує навчання у Закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу», 3 курс, на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2027, що виключає можливість власного працевлаштування та забезпечення себе самостійно. Донька проживає разом з позивачкою, перебуває на її утримання, але вона не має можливості самостійно утримувати доньку, оскільки отримує лише допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа, не працює, займається доглядом за двома малолітніми дітьми від іншого шлюбу: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і фактично з дітьми перебуває на утриманні свого чоловіка. Повнолітня донька потребує матеріальних витрат на харчування, засоби особистої гігієни, одяг, проїзд до місця проходження практики, придбання навчальних матеріалів, канцтоварів, а також витрат, пов`язаних з виконанням навчальних завдань і практичних робіт. Крім того у доньки погіршився зір, у зв`язку з чим вона постійно потребує додаткових витрат на медичне обстеження та придбання лікарських засобів, лінз, оплату медичних послуг. У зв`язку з цим донька потребує матеріальної допомоги від батька. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки він забезпечений житлом та матеріально забезпечений, офіційно працевлаштований, але добровільно приймати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не бажає.
Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.
Ухвалою суду від 10.11.2025 по справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.
21.01.2026 відповідач ОСОБА_3 подав до суду клопотання про витребування доказів у позивачки ОСОБА_1 , а саме витребування копії довідки про банківські реквізити банківської картки позивачки та копію довідки про банківські реквізити банківської картки його повнолітньої доньки ОСОБА_2 , у задоволення якого було відмовлено ухвалою суд 05.02.2026.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином та достовірно обізнаний, про що ним зазначено в його клопотанні про витребування доказів. Причини неприбуття в судове засідання не повідомив. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило.
Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, за згодою позивачки вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Сторони перебували у зареєстровану шлюбі з 02.06.2007, який розірвано рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.06.2013 у справі №323/2091/13-ц, яке набрало законної сили 24.06.2013.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних відносин сторін залишились проживати разом з матір`ю - позивачкою.
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.08.2012 у справі №3373-2012 (провадження №2-854/2012) з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття.
Донька сторін ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття, навчається на 3-му курсі Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу», на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2027, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №676 від 07.10.2025.
Також судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 25.04.2015 перебуває у зареєстровану шлюбі з ОСОБА_6 та від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивачка ОСОБА_1 , донька сторін ОСОБА_2 та діти позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квітня 2025 року мають статус внутрішньо переміщених осіб, мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до наданих позивачкою медичних документів, донька сторін ОСОБА_2 має захворювання: міопатія слабкого ступеня, складний міопатичний астигматизм прямого типу, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей та потребує лікування.
Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .
В даному випадку суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Необхідність в матеріальній допомозі та можливість батьків надавати таку допомогу визначається судом в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків та їх повнолітніх дочки, сина.
Так, суд вважає встановленим та доведеним, що повнолітня донька сторін ОСОБА_2 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денному відділенні, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, в той же час вона потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання засобів особистої гігієни, навчальних матеріалів, канцелярського приладдя, медичного обслуговування. При цьому, вона постійно проживає з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, виховує двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2015 р.н., та ОСОБА_5 , 2018 р.н., разом із дітьми є внутрішньо переміщеною особою, надає повнолітній доньці посильну матеріальну допомогу. 
Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 як батько, може надавати на утримання повнолітньої доньки матеріальну допомогу, оскільки є працездатного віку, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що має на утриманні інших непрацездатних осіб, за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, суду не надав.
Розмір аліментів визначений позивачкою - 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням обставин, передбачених ст.182, 200 СК України, відповідає їм, є розумним та справедливим.
Крім того, відповідач ОСОБА_3 жодних обґрунтованих заперечень проти позову не подав, в судове засідання не прибув та доводи позивачки не спростував.
Таким чином позов слід задовольнити повністю.
Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.1, п.1 ч. 3ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
При зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави за ставками, які діяли на час звернення до суду із позовною заявою, а саме в розмірі 1211, 20 грн.
Згідно з ч.1-ч.5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивачка отримувала правову допомогу від адвоката Смирнової А.О., що підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копією договору про надання правничої допомоги від 174 від 24.10.2025, укладеного між позивачкою та адвокатом Смирновою А.О.; актом прийому-здачі послуг від 24.10.2025 з описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на суму 2500,00 грн.; платіжною інструкцією про оплату позивачкою адвокату суми 2500,00 грн.
Виходячи з предмету спору, складності справи та значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням часу здійснення представництва, розумності їх розміру, суд, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає вказаний розмір витрат на правничу допомогу доведеним та співмірним розміром В даному випадку суд частково погоджується з доводами представника відповідача та приходить до висновку про те, що визначений адвокатом розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді є завищеним та неспівмірним із складністю справи, у зв`язку з чим вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
Керуючись ст.7, 182, 199-201 Сімейного Кодексу України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282,430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце мешкання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце мешкання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 06.11.2025 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років та за умови, що вона продовжуватиме навчання. 
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце мешкання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце мешкання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце мешкання: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 09.02.2026.

Суддя         М.В. Сидорова