ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
24 грудня 2025 року 	Справа № 280/7237/24 провадження № ПР/280/27/24  м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Іорової К.Я.,
за участі 
представника позивача – Хомутова Г.В.
представника відповідача – Жовтоножко Д.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" (вул. Якова Новицького, буд. 11, м. Запоріжжя, 69005, код ЄДРПОУ 40921939) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" про визнання протиправним і скасування прийнятого Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкового повідомлення-рішення № 00015670701 від 25.01.2022 (форма «Р») про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання на 23 066 873 грн за платежем податок на додану вартість та на 5 766 718,25 грн за штрафними санкціями.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 01.06.2021 між позивачем, як покупцем, і ТОВ «АЛОІНС-АГРО», як продавцем, сторони домовились у т.ч., але не виключно, про здійснення у майбутньому продавцем покупцю продажу за 225 млн.грн нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу, що має бути укладений між сторонами не пізніше 31.12.2021, а позивач на підтвердження своїх намірів придбати нерухоме майно має перерахувати ТОВ «АЛОІНС-АГРО» попередню оплату в сумі 225 млн.грн не пізніше 30.06.2021. За фактом перерахування позивачем ТОВ «АЛОІНС-АГРО» протягом попередньої оплати в сумі 225 млн.грн, у т.ч. 37,5 млн.грн ПДВ, ТОВ «АЛОІНС-АГРО» зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за якими збільшило собі податкові зобов`язання з ПДВ на 37,5 млн.грн, після чого позивач керуючись у т.ч. абз. 4 п. 198.6 ст. 198 та абз.3 п.201.10 ст.201 ПК України включив до податкового кредиту червня 2021 року ПДВ в розмірі 23 101 333 грн і до податкового кредиту липня 2021 ПДВ в розмірі 14 398 667 грн. Також позивач зазначає, що перерахована ним сума була саме попередньою оплатою і не була завдатком, бо не виконувала забезпечувальної функції. Посилаючись на вказані обставини позивач зазначає, що збільшення податкового кредиту за червень 2021 здійснено з дотриманням податкового законодавства. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 07 серпня 2024 позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 скасовано ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 про повернення позовної заяви та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 листопада 2024 справу передано головуючому судді Сіпаці А.В.
Ухвалою суду від 06.12.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою та поновити такий строк. Прийнято до провадження справу №280/7237/24 (провадження № ПР/280/27/24), призначено підготовче засідання на 26.12.2024.
17.12.2025 судом отримано клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, в якому він зазначає про неповажність причин пропуску позивачем передбаченого КАС України строку звернення до суду із позовом про скасування ППР.
20.12.2025 судом отримано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог оскільки у попередньому договорі купівлі-продажу нерухомого майна відсутні істотні умови його виконання і попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна не є договором купівлі-продажу, бо ним не опосередковано передачу об`єкту нерухомості і розрахунки за таким недопустимі. Також у попередньому договорі не зазначено нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Тому відповідач вважає сплачену позивачем суму поворотною фінансовою-допомогою, що не є об`єктом оподаткування ПДВ. В обґрунтування своїх заперечень посилається на п. 185.1 ст. 185, пп. 14.1.191 і пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 ст.198, п. 198.3 ст. 198 ПК України, висновок Верховного Суду у постанові від 02.06.2022 року по справі №160/70/19. Відповідач зазначає, що головного бухгалтера відповідача ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за допущення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП відповідно до Постанови Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15.02.2022 у справі № 335/1153/22. Також відповідач у відзиві зазначає, що у справі 280/2786/24 розглядаються вимоги позивача про скасування ППР, яке стосується іншого перевіреного відповідачем податкового періоду діяльності позивача і збільшення ним податкового кредиту у липні 2021 року на 14 398 666,65 грн, зумовленого перерахуванням позивачем ТОВ «АЛОІНС-АГРО» попередньої оплати за попереднім договором і збільшенням ТОВ «АЛОІНС-АГРО» своїх податкових зобов`язань з ПДВ. 
Протокольною ухвалою суду від 26.12.2024 відкладено підготовче засідання на 29.01.2025.
02.01.2025 надійшла відповідь позивача на відзив, в якому посилається на недоречність доводів відповідача, що попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна не є договором купівлі-продажу і зазначає що зауваження відповідача до змісту попереднього договору не підкріплені нормативно. Зазначає, що обтяження нерухомого не виключало можливості укладання основного договору, а відсутність доказів того, що перерахована позивачем ТОВ «АЛОІНС-АГРО» сума попередньої оплати є чимось іншим, ніж попередньою оплатою, безпідставними є доводи відповідача, що перерахована за попереднім договором сума попередньої оплати не може включати ПДВ. Позивач зазначає про безпідставність зауважень відповідача про ненадання позивачем попереднього договору, платіжних документів та зареєстрованих ТОВ «АЛОІНС-АГРО» податкових накладних, зміст та реквізити яких відображені відповідачем в Акті перевірки та існування яких відповідач визнає. До відповіді долучено попередній договір. 
В обґрунтування своїх доводів посилається на ст.ст. 570, 632 і 693 ЦК України, ст. 182 ГК України, індивідуальну податкову консультацію від 10.07.2018 № 3046/6/99-99-15-03-02-15, висновок Верховного Суд у справі №813/6462/15 від 23.01.2020. Позивач зазначає, що складений відповідачем акт перевірки не був предметом дослідження у справі, за результатами розгляду якої було ухвалено Постанову Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15.02.2022 у справі № 335/1153/22 та не має преюдиційного значення у цій справі. Просить позов задовольнити.
27.01.2025 відповідачем надано заперечення на відповідь позивача, в якій відповідач зазначає, що під час проведення документальної перевірки, результати якої оформлені актом 19.11.2021 № 11339/08-01-07-01/40921939, відповідачем не вилучалися будь-які документи, у тому числі документи, на які позивач посилався у позовній заяві як докази. Відносно істотних умов договору зазначає, що у попередньому договорі не визначені назва об`єкту нерухомого майна (приміщення механізованого току), складові частини об`єкта нерухомого майна (вагова, склад, сушарка, сарай, басейн, вбиральня, огорожа, замощення), відсоток його зносу (у різних об`єктах відсоток зносу різний), що свідчить про його якість. Також, у Попередньому договорі не зазначено, що на момент його укладання предмет договору був об`єктом обтяження, що потребує дозволу іпотекодержавця на відчуження. 
Протокольною ухвалою суду від 29.01.2025 відкладено підготовче засідання на 05.03.2025.
Ухвалою суду від 12.02.2025 ухвалено судове засідання у справі №280/7237/24 (провадження № ПР/280/27/24), призначене на 05 березня 2025 року об 10:00 год., провести в режимі відео конференції, поза межами приміщення суду за участю представника позивача за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Ухвалою суду від 05.03.2025 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №500/2276/24. 
Ухвалою суду від 11.08.2025 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.09.2025.
Протокольною ухвалою суду від 10.09.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції відмовлено, відкладено підготовче засідання на 06.10.2025.
06.10.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.11.2025.
Ухвалою суду від 09.10.2025 ухвалено судове засідання у справі №280/7237/24 (провадження № ПР/280/27/24), призначене на 10 листопада 2025 року об 10:00 год., провести в режимі відео конференції, поза межами приміщення суду за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву відповідно до ч.13 ст.171 КАС України було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Також у підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.12.2025.
19.11.2025 до суду від представника позивача надійшла на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2025 заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою від 01.12.2025 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" про поновлення строку звернення до суду, а у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області про залишення позову без розгляду відмовлено.
Протокольною ухвалою суду від 01.12.2025 справу призначено до розгляду на 24.12.2025. 
У судовому засіданні 24.12.2025 учасники справи підтримали свої вимоги і заперечення. У засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. 
Суд, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення проти них, судом встановлено наступне.
Відповідачем у період з 01.10.2021 по 29.10.2021 і з 01.11.2021 по 12.11.2021 проведено планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 30.06.2021, валютного законодавства за період з 01.10.2018 по 30.06.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2018 по 30.06.2021, іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 30.06.2021.
Перевірку проведено відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.77.1 ст.77 ПК України згідно з планом-графіком проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік. 
За результатами перевірки складено акт перевірки від 19.11.2021 № 11339/08-01-07-01/40921939.
Згідно з висновками в акті перевірки, встановлено, крім іншого, порушення позивачем: п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді (червень 2021 року) на загальну суму 24 995 241 грн.
На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкового повідомлення-рішення № 00015670701 від 25.01.2022 (форма «Р») про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання на 23 066 873 грн за платежем податок на додану вартість та на 5 766 718,25 грн за штрафними санкціями.
Вважаючи протиправним вказане податкове повідомлення-рішення позивачем подано позов до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями ПК України.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
З акту перевірки слідує, що перевіркою операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем за період з 01.10.2018 по 30.06.2021, відповідач встановив порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України вважаючи що позивачем завищено показники у рядку 10.1 Декларацій "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України" за червень 2021 на суму 23 101 333 грн, оскільки позивач сформував податковий кредит по операціях щодо придбання нежитлового приміщення (механізованого току) у ТОВ «АЛОІНС-АГРО».
З наявних у матеріалах справи документів слідує, 01.06.2021 року між ТОВ «АЛОІНС-АГРО», як продавцем, і позивачем, як покупцем, укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна у якому зокрема погоджено, що на умовах попереднього договору продавець бере на себе зобов`язання продати покупцю в майбутньому належне йому на праві власності нежитлове приміщення з усіма складовими частинами, загальною площею 3 549,1 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 38084523227. Передбачено, що основний договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути укладений не пізніше 31.12.2021 і його умови, у т.ч. ціна нерухомого майна становить 225 млн.грн, а умови оплати – попередня оплата. На підтвердження намірів придбання нерухомого майна покупець має перерахувати продавцю як попередню оплату вказану суму не пізніше 30.06.2021. Продавець зобов`язується не пізніше 31.12.21 отримати за свій рахунок усі документи, які необхідні та вимагаються згідно із законодавством для укладання основного договору, підготувати майно для продажу, погасити заборгованість тощо. Визначено момент передачі технічного паспорту та ключів від нерухомого майна, хто несе витрати по нотаріальному посвідченню договору тощо. Сторонами також засвідчено наявність усіх істотних умови, відносно яких Сторони бажали домовитися.
Отже попереднім договором для його сторін створено зобов`язання щодо укладання протягом визначеного у ньому строку цивільно-правий договір на заздалегідь узгоджених умовах.
На аркушах 39-40 акту перевірки описані розрахунки між позивачем і ТОВ «АЛОІНС-АГРО» з яких слідує перерахування позивачем попередньої оплати у сумі 225 млн.грн.
На аркушах 40-42 акту перевірки відображено дані з Єдиного реєстру податкових накладних щодо реєстрації ТОВ "АЛОІНС-АГРО податкових накладних з отриманих від позивача платежів.
В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки було здійснено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вищезазначеного об`єкта нерухомості з якого слідує, що нежитлове приміщення, щодо якого сторони мали укласти договір купівлі-продажу, є предметом іпотеки. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також долучено до матеріалів справи.
Включення позивачем до податкового кредиту червня 2021 року суми податку на додану вартість у загальній сумі 23 101 333 грн та у липні 2021 року на 14 398 667 грн не заперечується сторонами і підтверджується наданими ними доказами. 
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
В абз. 1 п. 198.2 ст. 198 ПК України зазначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У п. 198.6 ст. 198 ПК України вказано, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Згідно з абз.2 п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Враховуючи згідно з укладеним між позивачем і ТОВ «АЛОІНС-АГРО» попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна ціна предмету договору становила 225 млн.грн, які позивач на підтвердження своїх намірів придбати нерухоме майно мав перерахувати в якості попередньої оплати у строк до 30.06.2021 і перерахував у період з 09.06.2021 до 11.06.2021 здійснивши 19 платежів, а ТОВ «АЛОІНС-АГРО» отримавши вказані платежі зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, що перелічені в акті перевірки і підтверджені податковими деклараціями з податку на додану вартість, то позивач набув право включити цю суму до податкового кредиту.
За таких обставин, реалізація позивачем права на формування податкового кредиту за червень 2021 року у сумі 23 101 333 грн не суперечить положенням ПК України. 
Щодо доводів відповідача про відсутність у попередньому договорі істотних умов основного договору, неможливість виникнення у позивача за попереднім договором зобов`язань із перерахування попередньої оплати і те, що здійснена позивачем господарська операція не є об`єктом оподаткування ПДВ суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст.182 ГК України за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів. Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах встановлених попереднім договором.
Окрім того, що посилання відповідача на відсутність істотних умов основного договору не підкріплені нормативно, зі змісту попереднього договору слідує, що сторони дійшли згоди по істотних умов договору, узгодивши граничний строк укладення основного договору, його предмет, ціну, порядок та строк здійснення оплати, а також погодивши додатково умови відносно підготовки предмету договору, передачу документації і ключів, розподілення витрат на нотаріальне посвідчення основного договору тощо. Зміст попереднього договору не суперечить вимогам ЦК України і ГК України, а доказів його нікчемності чи недійсності матеріали справи не містять. 
Так само у матеріалах справи відсутні докази того, що перерахована позивачем ТОВ «АЛОІНС-АГРО» сума в розмірі 225 млн.грн є поворотною фінансовою допомогою або чимось іншим, ніж попередньою оплатою (авансом) за нерухоме майно, про яке ідеться мова в попередньому договорі. 
Суд враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 08.02.2018 року у справі 910/11491/17, що сплачена до укладання основного договору сума є авансом, а також Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.01.2020 року у справі 813/6462/15, що не є об`єктом оподаткування ПДВ ті суми, що відповідно до умов попереднього договору є забезпечувальними платежами. 
У матеріалах справи відсутні докази того, що перерахована позивачем ТОВ «АЛОІНС-АГРО» сума в розмірі 225 млн.грн виконувало забезпечувальну функцію. 
Твердження відповідача про обтяження нерухомого майна знаходить своє підтвердження у матеріалах справи, але не виключає можливості його відчуження. У попередньому договорі на ТОВ «АЛОІНС-АГРО» покладено обов`язок підготувати усі документи, необхідні для укладання основного договору. 
Не знаходять підтвердження доводи відповідача, що здійснена позивачем господарська операція не є об`єктом оподаткування ПДВ, а наявні у матеріалах справи документи і наведені вище положення ПК України, спростовують обґрунтованість таких доводів відповідача. 
Судом враховується і те, що у справі 280/2786/24, на яку відповідач посилався у своєму відзиві, уже розглянуто вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення яким позивачу було збільшено податкові зобов`язання з ПДВ у зв`язку з тим, що відповідач вважав протиправним формування позивачем податкового кредиту в сумі 14 398 667 грн в іншому періоді - липні 2021 за фактом перерахування позивачем попередньої оплати ТОВ «АЛОІНС-АГРО» згідно з попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 01.06.2021. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у вказаній справі, що залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду, визнано безпідставними висновки відповідача про завищення позивачем податкового кредиту за липень 2021 року на суму 14 398 667 грн, що обґрунтовані відповідачем тими ж доводами, що у цій справі. 
Положеннями п. 185.1 ст. 185, пп. 14.1.191 і пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 ст.198, п. 198.3 ст. 198 ПК України, а також висновками Верховного Суду у постанові від 02.06.2022 року по справі №160/70/19, не спростовується обґрунтованість заявлених позивачем вимог. 
Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає необґрунтованими висновки відповідача про завищення позивачем показника податкового кредиту за червень 2021 на суму 23 101 333 грн і порушення ним п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК. Тому прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № 00015670701 від 25.01.2022 (форма «Р») яким позивачу збільшено грошове зобов`язання на 23 066 873 грн за платежем податок на додану вартість та на 5 766 718,25 грн за штрафними санкціями, підлягає скасуванню.
Європейський суд з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформував позицію, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно положень частини першої статті 132 КАС України до судових витрати відноситься судовий збір.
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" (вул. Якова Новицького, буд. 11, м. Запоріжжя, 69005, код ЄДРПОУ 40921939) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №00015670701 від 25.01.2022.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24224,00 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 31 грудня 2025 року.

Суддя А.В. Сіпака