КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа № 375/1454/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/16090/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
11 грудня 2025 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Сушко Л.П.                                                                        
                               
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Антипенка В.П.,- 
 
   встановив:
 
У червні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.
АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором в розмірі 38 974 грн 48 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 286 грн 53 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 687 грн 95 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 порушено умови укладеного кредитного договору, у зв`язку із чим станом на 27 травня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 38 974 грн 48 коп.
Заочним рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року названий позов задоволено частково.
Стягнуто із  ОСОБА_1  на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 13 січня 2022 року у розмірі 25 767 грн 80 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 079 грн 85 коп.;  заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 687 грн 95 коп.
Стягнутоз  ОСОБА_1  на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»  сплачений судовий збір у розмірі                            1 601 грн 20 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 206 грн 68 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 25 767 грн 80 коп. (що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 079 грн 85 коп.;  заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 687 грн 95 коп.) не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог щодо невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. 
Відмовляючи у стягненні на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 206 грн 68 коп., суд першої інстанції зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» у порушення положень кредитного договору самостійно збільшував розмір основної заборгованості, шляхом списання з рахунку відповідача відсотків та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Встановлено, що 13 січня 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н та підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.
ОСОБА_1  отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку до 50 000 грн 00 коп., шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на строк 12 місяців.
За п. 1.3 договору процентна ставка становить для карти Універсальна становить 42, 0 % річних.
Відповідно до п. 1.4 договору розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше нід 100 грн00 коп., щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн 00 коп., щомісячно - у разі прострочення, починаючи з другого місяця прострочення.
Згідно п. 1. 5 договору проценти від суми неповрнутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60, 00 %.
Обґрунтовуючи поданий позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що ОСОБА_1 відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт. Утім відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
Відповідно доч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження позовних вимог банком надано: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13 січня 2021 року станом на 27 травня   2025 року; заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; паспорт споживчого кредиту; виписку за договором № б/н за період із 13 січня 2021 року по 28 травня 2025 року.
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем особисто.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , карта «Універсальна», що підтверджується випискою по рахунку та довідкою АТ КБ «ПриватБанк».
Випискою по рахунку підтверджується зарахування коштів АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок ОСОБА_1 .
Із виписки по рахунку також вбачається, що позичальник  ОСОБА_1  активно користувалась коштами кредиту, зокрема здійснювала поповнення картки.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27 травня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у загальному розмірі 38 974 грн 48 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 286 грн 53 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 687 грн 95 коп. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що між сторонами укладено договір надання банківських послуг, матеріали справи містять виписки по рахунках, які є первинними банківськими документами.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у заяві про приєднання до умов та правил надання послуг та паспорті споживчого кредиту (які підписані особисто ОСОБА_1 ) визначено умови кредитування.  
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 була повідомлена про умови кредитування, типи кредитної лінії та відсоткові ставки.
Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором перед АТ КБ «Приватбанк», що призвело до утворення заборгованості.
Враховуючи, що наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування заборгованості внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків по сплаті кредиту, відтак, апеляційний суд вважає вимогу АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 38 974 грн 48 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 286 грн 53 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 687 грн 95 коп.
Посилання суду першої інстанції на те, що АТ КБ «ПриватБанк» самостійно збільшувало розмір основної заборгованості ОСОБА_1 , шляхом списання з рахунку відповідача відсотків та віднесення їх до заборгованості за тілом кредиту за період із 14 січня 2024 року по 01 травня 2024 року, колегія суддів вважає помилковим. 
До матеріалів справи долучено копію розрахунку заборгованості за договором б/н від 13 січня 2021 року та копію виписки за договором б/н за період із 13 січня 2021 року по 28 травня 2025 року. Дослідивши вказані документи, апеляційним судом встановлено, що за період із 14 січня 2024 року по 01 травня 2024 року дійсно було збільшено заборгованість за тілом кредиту. Разом з тим, із виписки за рахунком вбачається, що ОСОБА_1 за вказаний період використовувались кредитні кошти (оплата послуг, переказ грошових коштів, придбання товарів), які правомірно зараховувались АТ КБ «ПриватБанк» до заборгованості за тілом кредиту.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 206 грн 68 коп.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 25 767 грн 80 коп. (що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 079 грн 85 коп.;  заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 687 грн 95 коп.) не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністьвисновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 04 серпня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 206 грн 68 коп. та розподілу судового збору ухвалено з порушенням норм процесуальногоправа, відтак підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422 грн 40 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 906 грн 88 коп.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                                                                                                                                                   
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 206 грн 68 коп. та розподілу суддових витрат скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення суду.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі                  13 206 грн 68 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 906 грн 88 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст складено 11 грудня 2025 року.

 

Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов

 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко                                                                                     

 
                                                                                                                           Л.П. Сушко