ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/1505/25	Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М. 	
Провадження № 22-ц/817/94/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства "Універсал Банк" на заочне рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Галіян І.М. у цивільній справі за позовом акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року АТ «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось до суду із вказаним позовом.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 19.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Шляхом підписання вказаної Анкети-заяви, відповідач підтвердив, що вказана Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. 
На підставі укладеного договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 20 000 грн. 
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та на умовах, передбачених договором.
Однак, ОСОБА_1 порушив умови договору, внаслідок чого станом на 
03.03.2025 року виникла заборгованість на у розмірі 22 995,88 грн, яка є загальним залишком заборгованості за тілом кредиту, яку банк просив стягнути з відповідача.
Заочним рішення Монастириського районного суду від 15.10.2025 року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту «Monobank», а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними документами.
Оскільки клієнтом було неодноразово проведено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.), відповідач надавав свою згоду на зміни, доповнення до договору про надання банківських послуг.
Звертає увагу на те, що умови та правила, які знаходяться у публічному доступі та посилання на які містяться у кожній анкеті-заяві, підписаній клієнтами, є загальновідомим фактом та не потребує доказування. Також зазначає, що посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».
Просить врахувати, що будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ, тому відсутні законні підстави для того, щоб піддавати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем у сукупності доказами.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (даліАнкета-заява), за умовами якої відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.
Згідно з умовами Анкети-заяви відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку.
Підписавши Анкету-заяву, відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних дні, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом (п. 2 Анкети-заяви). 
Окрім того, підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу та надана ним інформація є правдивою (п. 3 Анкети-заяви), посвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем:
021dc77be34e0e228692d8d1746a3a01d21565e4f44d837eb580f2916a55fc7096, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій (п. 4 Анкети-заяви), погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення клієнта до Договору, з підписанням якого в мобільному застосунку Договір набуває чинність (п. 5. Анкети-заяви).
За змістом довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 17.03.2025 року ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № НОМЕР_1 становить 20000,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 19.11.2023 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача станом на 03.03.2025 року становила 22995,88 грн, з яких: 22995,88 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0,00 грн загальний залишок заборгованості за відсотками; 0,00грн заборгованість за пенею; 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
До позовної заяви долучено також: покрокову інструкцію активації картки monobank та підписання УЕП Умов і правил, покрову інструкцію віддаленої реєстрації, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, затверджених Протоколом Правління № 45 від 08.11.2023 року, що набрали чинності з 09.11.2023 року, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифи Чорної картки monobank.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами кредитного договору з погодженими істотними умовами, не підтвердив доведення до відповідача та погодження ним Умов і тарифів обслуговування, не надав доказів видачі платіжної картки й фактичного надання кредитних коштів, а також не підтвердив розмір заборгованості первинними бухгалтерськими документами (зокрема випискою з рахунку), тоді як поданий розрахунок є лише внутрішнім документом банку та сам по собі не доводить існування боргу. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права. 
Ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
За змістом пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно контатовано, що надана позивачем анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність та водночас дана заява не містить: дати її підписання, в анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримав платіжну картку, її реквізити. 
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що АТ «Універсал Банк» не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачу банківської картки, відкриття йому відповідного рахунку, виписки по рахунку відповідача, з якої можна було б встановити рух коштів по рахунку, наявність або відсутність у нього заборгованості.
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, тарифи чорної картки monobank, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів ОСОБА_1 як особистого, так і електронного цифрового, не містять.
Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки цей розрахунок не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позові, а отже, не є належним та достатнім доказом наявності заборгованості.
Враховуючи, що у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з особового рахунку відповідача чи інших первинних документів в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», апеляційний суд вважає правильним висновок місцевого суду, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості за кредитом ОСОБА_1 підтверджується поданим розрахунком, відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи не надав контррозрахунок суми заборгованості, а відтак у суду були відсутні підстави піддавати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами, колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи із наступного.
Так, суд першої інстанції, оцінивши усі подані позивачем докази, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про те, що такі докази у їх сукупності не доводять факт отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними та розмір заборгованості.
Неявка відповідача у судове засідання та неподання ним заперечень проти позову не є самостійною підставою для задоволення позовних вимог, які не доведені позивачем.
Відповідно до ч.2 ст. 281, ст. 282 ЦПК України заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Таким чином, незалежно від явки у судове засідання відповідача та відсутності з його боку заперечень проти позову, суд зобов`язаний перевірити обґрунтованість позовних вимог та підтвердження їх належними та достатніми доказами.
Вказані вимоги процесуального законодавства дотримані судом першої інстанції та ухвалено законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, не підтверджених належним та достатніми доказами.
Інші доводи апеляційної скарги є аналогічні доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку, такі доводи не спростовують законності і обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Універсал Банк" — залишити без задоволення.
Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2025 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Постанову суду апеляційної інстанції складено 10 лютого 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Костів О.З.

Храпак Н.М.