Справа №732/697/25
Провадження №1-кп/751/13/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
колегією судів у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , 
 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 12025270460000023 від 14 лютого 2025 року за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою юридичною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України судимості не має, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2025 року в період часу з 20 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 у будинку за місцем своєї реєстрації та за місцем постійного проживання свого батька ОСОБА_8 за адресою:  АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який виник під час сварки, з мотивів особистих неприязних відносин, діючи з непрямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння смерті іншій людині, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, у вітальні вказаного будинку взяв металеву трубу від пилососу, який стояв неподалік у цій же кімнаті, та завдав зазначеною трубою не менше 26 ударів по голові, тулубу та по верхніх кінцівках ОСОБА_8 , у результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді політравми: чисельних забійних ран, саден та синців голови, крововиливів в м`які тканини голови; закритої травми грудної клітки – синець грудної клітки, крововиливів у м`які тканини грудної клітки, множинних переломів ребер справа по декількох анатомічних лініях, гемотораксу справа, забою та розриву тканини правої легені; масивних синців із забійними ранами та саднами обох верхніх кінцівок з багатоуламковими переломами кісток кистей обох верхніх кінцівок, що супроводжувалося масивною крововтратою, які в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, не заперечував факт заподіяння ударів металевою трубою від пилососа своєму батьку ОСОБА_8 , проте наполягав на тому, що умислу вбивати не мав, тому вважав, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України.
Надав показання про те, що він зі своєю матір`ю ОСОБА_11 більше 10 років проживають окремо від батька ОСОБА_8 , який їх вигнав, у будинку бабусі в  АДРЕСА_1 . Батько проживав окремо у будинку в АДРЕСА_2 . Останні роки батько зловживав спиртними напоями, приходив до подвір`я бабусі сварився, вимагав їжу та горілку, через що інколи виникали конфлікти. Було так, що він інколи давав батьку копняка. Незважаючи на сварки, він та його мати доглядали за господарством батька, а мати також постійно носила батьку їжу. Зазначив, що сам він також інколи випиває, через що виникали сварки з матір`ю та бабусею. 12 березня 2025 року він цілий день був дома, займався по господарству. Приблизно о 18 годині він пішов до батька, щоб увімкнути котел. У будинку, де проживав батько, в 
АДРЕСА_1 , п`ять кімнат, батько знаходився у великій кімнаті. Коли він прийшов, то батько лежав на дивані у великій кімнаті, було темно, оскільки світла у будинку не було. Спочатку батько його не впізнав, а коли впізнав, підвівся з дивану, почав сіпати його за куртку та виганяти з будинку. У цей момент він перечепився через стілець, впав і розбив собі лоба. У подальшому він взяв трубу від пилососа, який стояв поруч з диваном у кімнаті, та почав бити трубою батька, який в цей момент стояв. Конкретний механізм завдання ударів він не пам`ятає. Під час побиття батько сів на диван, потім ліг і знов підвівся. Він під час побиття нічого не говорив, а батько продовжував його виганяти. Зазначив, що завдав багато ударів батьку, скільки точно не пам`ятає, але біля десяти. Бив батька короткою трубою, як вона зламалася не відчув. Припинив бити батька, коли той сів на диван. Після чого, він кинув трубу та залишив будинок батька. Указав на те, що перебував в приміщенні будинку батька приблизно 10-15 хвилин, коли уходив, то батько був ще живий. Коли прийшов додому, чи горіло світло на веранді не пам`ятає. Дома поїв та ліг спати в одязі, в якому був. На руках крові не бачив, наступного дня побачив кров на своїх штанях. Наступного дня, до обіду, його розбудили працівники поліції, яким він в подальшому видав взуття та одяг, в яких ходив до батька. На запитання суду, з якою метою він завдавав ударів батьку, зазначив, що батько був п`яний і його розлютив, а також за маму, оскільки батько її постійно ображав. Зазначив, що окрім садна на лобі, у нього було тілесне ушкодження на коліні, куди його під час конфлікту вдарив батько, якихось серйозних ушкоджень у нього не було. На запитання прокурора повідомив, що інших предметів, окрім металевої труби від пилососа, для заподіяння тілесних ушкоджень батьку він не використовував. Чи була труба приєднана до пилососа, чи була від`єднала і просто лежала поруч з пилососом, на момент коли він її схопив до рук, не пам`ятає. Чому один із фрагментів труби був на кухні не знає. Погодився, що виявлені тілесні ушкодження у його батька, це результат його дій. Уточнив, що він усвідомлює, що голова це життєво важливий орган, а також під час сварки він розумів, що бив батька, у тому числі в життєво важливі органи, ударів було багато, оскільки у нього були емоції. Указав на те, що алкоголь до події він не вживав, випив вже після сварки з батьком. Одразу про подію нікому не повідомляв, а матері про сварку з батьком повідомив на наступний день вранці. Зазначив, що жалкує про вчинене.
Під час розгляду кримінального провадження, в судових дебатах та останньому слові ОСОБА_8 надав критичну оцінку своїм діям, зазначивши, що не мав права піднімати руку на батька, вбивати батька не хотів, просив перекваліфікувати його дій на ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. 
Суд безпосередньо дослідив протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 від 19 лютого 2025 року з відеозаписом до нього, в ході якого на місці події в приміщенні будинку за адресою:  
АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 розповів та продемонстрував обставини заподіяння
13 лютого 2025 року своєму батьку ОСОБА_8 тілесних ушкоджень трубою від пилососа. Зокрема, ОСОБА_8 продемонстрував як в стоячому положенні він, тримаючи в руках металеву трубу від пилососа, завдав своєму батьку, який лежав на дивані, два удари по голові і два удари по ребрах, рухаючи трубою зверху до низу. У цей момент, батько намагався підвестися, хватав його за одяг та порвав куртку. Зазначив, що в приміщенні будинку було темно. Крім того, вході слідчого експерименту ОСОБА_8 зазначав, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, випив пляшку горілки (т. 2 а.с. 253-237).
Зазначену слідчу дію проведено та результати оформлено з дотриманням вимог статей 104, 105, 106, 240 КПК України уповноваженою особою – слідчою СВ ВП № 3 (м. Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 , в присутності понятих, за участю захисника ОСОБА_8 – адвоката
 ОСОБА_9 спеціаліста та статиста. Всі учасники зазначені у протоколах і наявні всі їх підписи. Заяв та зауважень від учасників слідчої дії не надходило.
У судовому засіданні за участю спеціаліста ОСОБА_13 судом також було досліджено протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії – аудіо-, відеоконтроль особи від 13 березня
2025 року з аудіозаписом до нього, в ході якого ОСОБА_8 повідомляє як бив свого батька металевою трубою від пилососа по всьому, зазначив, що руками не бив (т. 3 а.с. 8-11).
Зазначену негласну слідчу (розшукову) дію проведено на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2025 року (т. 3
а.с. 3), уповноваженими особами та результати оформлені з дотриманням вимог КПК України.
Розбіжності між даними, отриманими в ході слідчого експерименту, негласної слідчої (розшукової) дії – аудіо-, відеоконтроль особи та в ході допиту обвинуваченого ОСОБА_8 щодо кількості та механізму нанесення ударів, на думку суду, у даному конкретному випадку не впливають на зміст і спрямованість умислу ОСОБА_8 при вчиненні кримінального правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_10 у суді надала показання про те, що обвинувачений ОСОБА_8 це її племінник, а загиблий ОСОБА_8 – її рідний брат. Раніше ОСОБА_8 , його мати ОСОБА_14 жили разом з її братом в  АДРЕСА_1 , стосунки між обвинуваченим і її братом були нормальні, ОСОБА_8 пишався сином. У подальшому ОСОБА_8 та його мати перешли жити в будинок бабусі
 АДРЕСА_2 . Відносини між її братом та обвинуваченим зіпсувалися, коли останнього звільнили з роботи. Зазначила, що її брат ОСОБА_8 дійсно останнім часом зловживав алкогольними напоями. Знає, що були конфлікти між її братом та ОСОБА_15 , проте вона свідком цих конфліктів не була. Зазначила, що очевидцем події вона не була. 14 лютого 2025 року до 12 години їй зателефонувала ОСОБА_14 та повідомила, що ОСОБА_16 не живий, убив малий у хаті і вона викликала поліцію. Після чого, вона побігла додому до брата, у дворі нікого не було, двері у будинок були відчинені і вона зайшла, у кімнаті лежав брат біля ліжка на лівому боці обличчям до ліжка, голова вся закривавлена, руки теж були в крові, на підлозі під головою була калюжа крові. Хотіла перевірити, чи живий брат, проте слідом забіг її чоловік і сказав нічого не чіпати. В той момент в будинку нікого не було. У будинку були розкидані дрова, валявся зламаний стільчик, металеву трубу вона не бачила. Пізніше приїхали працівники поліції та проводили слідчі дії. Після події з обвинуваченим жодного разу не говорила, а ОСОБА_14 повідомляла, що конфлікт почався ще в будинку бабусі АДРЕСА_2 , через що ОСОБА_14 та бабуся вимушені були піти до сусідів, а сам ОСОБА_8 пішов до батька. В цей день ОСОБА_14 та бабуся ночували у сусідів. ОСОБА_14 розповідала, що обвинувачений повернувся додому приблизно о 22 годині, оскільки горіло світло на веранді, а коли він повернувся світло вимкнулося. ОСОБА_14 раніше завжди йшла слідом за сином, а цей раз не пішла. Загиблий ОСОБА_8 не застосовував до свого сина фізичну силу, був спокійним. Зазначила, що її брат до останнього працював вахтовим методом, заробляв гроші, коли брат приїздив додому, то часто ходив побитий, але не зізнавався, де він отримав тілесні ушкодження, завжди казав, що десь перечепився чи впав. Ворогів у брата не було, випивав він з друзями.
Будучи присутньою в судовому засіданні 26 серпня 2025 року потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що цивільний позов не подавала і подавати не має наміру, а щодо міри покарання покладалася на розсуд суду. Просила суд подальший розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності, про що також подала до суду відповідну заяву (т. 1 а.с. 205). 
Свідок ОСОБА_14 суду надала показання, що обвинувачений ОСОБА_8 це її син, а загиблий ОСОБА_8 – був її чоловіком. Зазначила, що після одруження з чоловіком проживали у батьків останнього в АДРЕСА_1 , у подальшому збудували новий будинок. Приблизно 12 років тому, як помер її батько, чоловік вигнав їх з сином з будинку, то вони пішли жити до її матері в АДРЕСА_2 . Чоловік їздив на заробітки, проте гроші пропивав, виносив речі постійно з будинку. Після того як розійшлися, все одно спілкувалася із загиблим, носила йому їсти, син доглядав за господарством батька, косив, дрова пиляв. Син інколи вживав алкоголь, були сварки, але незначні, руку він не піднімав ні на неї, ні на бабусю. У будинку чоловіка зберігалися деякі речі сина, тому останній постійно ходив до батька, проте загиблий постійно виганяв сина. Про бійки між батьком та сином їй не відомо. Одного разу бачила у чоловіка шишку на голові, пояснював, що впав. ОСОБА_8 приходив до її подвір`я, сварився і вимагав їсти, біля двору було кричали, проте не билися. 13 чи 14 лютого 2025 року син був дома, витопив грубу, займався господарством, а ввечері приблизно о 20 годині син пішов до ОСОБА_8 подивитися котел і взяти куртку. Коли син був дома, то вона не бачила, щоб він вживав алкоголь, був тверезий і запаху алкоголю не було. Було вже темно і на порозі будинку горіло світло. Приблизно через годину повернувся син і повідомив, що посварився з батьком, роздягся та поліз на піч, в якому він був стані не бачила. Наступного дня приблизно о 07 годині ранку вона погодувала худобу, приготувала для ОСОБА_8 їжу, зайшла в магазин, де працювала ОСОБА_17 , яка повідомила, що її чоловік ще не приходив. В магазині була приблизно об 11 годині, до цього вже побула в конторі. Зайшла у двір до чоловіка, а потім у будинок, було тихо. У будинку в кімнаті побачила ОСОБА_8 , який лежав на правому боці, взяла за руку, а вона холодна. Чоловік був одягнений в куртку та шапку, тілесні ушкодження не помітила. Після чого, вона вибігла у двір та почала кричати. У подальшому зателефонувала своїй рідній сестрі ОСОБА_18 та повідомила, що ОСОБА_16 мертвий, на що сестра порадила викликати поліцію, що вона і зробила. Потім вона зателефонувала сестрі чоловіка ОСОБА_19 і також повідомила, що ОСОБА_16 мертвий, чому саме мертвий не повідомляла. ОСОБА_20 зайшла в хату, а коли вийшла повідомила, що біля чоловіка калюжа крові. Підходили також сусіди ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , питали чого плачу, вона їм повідомила, що ОСОБА_23 помер. Вона нікому ні по телефону, ні особисто не повідомляла, що син забив батька. Потім приїхала поліція, побули в хаті, після чого запитали де син, після чого поїхали до них додому, син ОСОБА_23 ще спав. У будинку поліція щось питала у сина про те, чи був він у батька, потім наділи кайданки. Поліція із сином поїхали, а вона залишилася дома. На запитання прокурора, за які дії обвинувачений ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо бабусі, повідомила, що були конфлікти з бабусею через її вимоги, поліцію може викликала і вона, але не пам`ятає. В день події конфліктів не було, сину на чоловіка не скаржилася. Коли син пішов приблизно о 20 годині, на порозі горіло світло, повернувся він приблизно о 21 годині 30 хвилин чи о 22 годині, він вимкнув світло. Син казав лише, що посварилися, оскільки батько його виганяв, не казав, що батьку потрібна допомога. На запитання прокурора зазначила, що нікому не повідомляла, що син вбив батька. Як поліція потрапила в її будинок не пам`ятає, у будинку син лежав на ліжку. Після затримання, вона з сином більше не спілкувалася. На запитання обвинуваченого указала на те, що загиблий ОСОБА_8 її постійно бив. 
Свідок ОСОБА_24 , будучи допитаною в суді, показала, що обвинувачений ОСОБА_8 її племінник і похресник, а
 ОСОБА_14 – її рідна сестра. Останні 10-11 років племінник та сестра проживали у її матері в АДРЕСА_2 . Їй відомо, що племінник останнім часом не працював, займався господарством. Приїздила вона до матері приблизно раз на місяць. Матері 82 роки, тому з нею інколи були конфлікти, оскільки вона всіх повчала. Мати не скаржилася, що онук її ображає. Племінника п`яним ніколи не бачила, свідком конфліктів не була. Загиблого ОСОБА_8 знала як чоловіка сестри і кума, він був домашнім тираном, зловживав алкоголем, їздив на заробітки. Одного разу чула по телефону ОСОБА_8 виганяв сина і сестру з дому. 13-14 лютого 2025 року була на роботі в дитячому садочку, приблизно об 11 годині, коли вона була на прогулянці з дітьми, зателефонувала сестра, плакала та повідомила, що старий ОСОБА_23 мертвий. Вона сказала, щоб сестра викликала поліцію. Того ж дня, пізніше сестра по телефону повідомила, що молодшого ОСОБА_23 забрала поліція за підозрою у вбивстві батька. Після події з племінником не бачилась та не спілкувалась. На запитання прокурора повідомила, що сестра сказала, що старший ОСОБА_23 мертвий, вона його взяла за руку, а рука була холодна, а про молодшого ОСОБА_23 повідомила, що він дома. Про насильницьку смерть ОСОБА_8 вона дізналася від людей, вона займалася похоронами. На запитання обвинуваченого повідомила, що ОСОБА_8 бив її сестру ОСОБА_14 , коли був п`яний, то постійно падав і часто мав тілесні ушкодження. 
Свідок ОСОБА_25 надала суду показання про те, що проживає в
с. Дібрівне через городи від бабусі обвинуваченого. Там проживали ОСОБА_26 , його мати ОСОБА_27 і бабуся. Обвинувачений завжди допомагав їй по господарству, лавочку ремонтував, мішки носив, інколи вживав алкоголь, були сварки, кричали на вулиці, проте він нікого не ганяв та не бив. Старшого ОСОБА_28 також знала, він приходив до господарства ОСОБА_29 , вимагав їсти, часто ходив з синяками, оскільки завжди падав п`яний. ОСОБА_30 пішла від нього, оскільки він пив та її ганяв. Про подію дізналася вже коли до неї приїхала поліція, повідомили, що ОСОБА_26 вбив батька. ОСОБА_27 привела свою мати до її мати погуляти, оскільки вони одного віку і часто разом гуляли. На запитання прокурора, повідомила, що ОСОБА_27 привела свою маму в лютому 2025 року в день, перед приїздом поліції, бо їй треба було їхати. ОСОБА_27 була одягнена як на роботу, повернулася вона, коли приїхала поліція. Поліція її опитувала, чи не бачила вона щось, повідомили, що ОСОБА_26 вбив батька. На запитання прокурора, уточнила, що ОСОБА_27 і бабуся ОСОБА_31 в ніч події у неї не ночували, вони приходили ввечері і потім пішли додому, приходили, оскільки обвинувачений мабуть був п`яний і лаявся, а коли ОСОБА_23 кудись пішов, вони також пішли додому. ОСОБА_32 та бабуся також приходили до них, коли обвинувачений сварився. ОСОБА_27 про подію їй нічого не повідомляла, постійно плакала. На запитання обвинуваченого повідомила, що загиблий ОСОБА_26 завжди ходив п`яний і виганяв ОСОБА_33 з дому. 
Свідок ОСОБА_34 суду надала показання про те, що вона працює в магазині в с. Дібрівне. ОСОБА_8 був її сусідом через город, спілкувалися по сусідськи, був хорошим чоловіком, працював, їздив на заробітки, проте останні три роки зловживав алкоголем. Його сина ОСОБА_28 знає як односельця, знає, що проживає з матір`ю ОСОБА_35 та бабусею в хаті останньої. Старший ОСОБА_26 коли випивав був набридливий, але не агресивний, не бився, приходив часто до магазину. Молодший ОСОБА_26 по селу допомагав людям, рубав дрова. Про подію дізналася від родичів, які повідомили, що до подвір`я ОСОБА_36 старшого приїхала поліція, в селі говорили, що син бив батька. ОСОБА_37 плакала спочатку за чоловіком, а потім за сином, якого затримали, про подію нічого в неї не питала. Знає, що подія трапилася вночі зимою, точну дату не пам`ятає, а наступного дня приблизно об 11 годині ОСОБА_37 заходила до неї в магазин, потім пішла до чоловіка понесла їсти, пізніше приїхала поліція. Загиблого ОСОБА_28 бачила з тілесними ушкодженнями, про які він повідомляв, що дрова рубав. Чула сварки ОСОБА_38 та загиблого ОСОБА_39 , останній ображав словами, проте не бився. 
Свідок ОСОБА_40 , будучи допитаною в суді, показала, що обвинувачений ОСОБА_26 живе в будинку навпроти з матір`ю ОСОБА_35 та бабусею ОСОБА_41 . Батько обвинуваченого проживав також в с. Дібрівне окремо. Обвинувачений працював спочатку в поліції, потім їздив на заробітки, проте тривалий час вже не працює, рубає людям дрова по селу. Часто бачила обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння. Останні пів року у них були скандали кожен день, вона навіть не могла спати нормально, кричав ОСОБА_26 , його мати і бабуся, він п`яний кричав, плакав, блював на всю вулицю. Старшого ОСОБА_28 також знала, був дуже хорошим чоловіком, постійно працював, проте останніми роками спився. Приходив до подвір`я сусідів, стояв п`яний на вулиці, щоб дали їсти і віддали гроші, злим не був, у бійки ніколи не ліз. Коли приходив старший ОСОБА_26 , спочатку конфлікт починався з ОСОБА_35 , потім виходив молодший ОСОБА_26 . Роки три назад бачила як він під час такої сварки бив батька кулаками. Зимою, дату вона не пам`ятає, до обіду приїхала поліція, їй пізніше зателефонувала сусідка і повідомила, що ОСОБА_26 вбив батька, потім повідомила, що він втік, і вона боялася навіть вийти з хати. Старшого ОСОБА_28 зустрічала, коли ходила до магазину, часто бачила його побитим на обличчі, казав всім, що впав. Обвинувачений поводив себе неадекватно, але її особисто не чіпав. Щоб ОСОБА_26 молодший бив мати чи бабусю вона особисто не бачила, але одного разу вона йшла в хлів і чула, як восени 2024 року ОСОБА_30 телефонувала комусь і скаржилася, що син вдарив її по голові. 
Свідок ОСОБА_42 суду надала показання про те, що обвинуваченого ОСОБА_8 вона знає як сусіда по вулиці, він проживає разом з матір`ю ОСОБА_35 та бабусею в хаті останньої. Останнім часом обвинувачений не працював, вона з ним майже не спілкувалася, бачила його інколи п`яним. Старшого ОСОБА_28 також знала як сусіда, проживав поряд по вулиці, мешкав сам з часу як ОСОБА_30 з сином пішли жити до бабусі, їздив на роботу, десь працював охоронцем, заробляв і мав свої гроші. Старший ОСОБА_26 останнім часом часто вживав алкоголь, агресивним не був. Молодший ОСОБА_26 приходив до батька в хату. Зимою років 5 тому чула, яка старший ОСОБА_26 просив, щоб обвинувачений пустив його до хати. Бачила на загиблому ОСОБА_43 синці, казав, що впав. У лютому 2025 року вранці вона вийшла на вулицю пройтись, почула у старшого ОСОБА_39 у дворі крики, пішла подивитись, що там робиться, кричала ОСОБА_37 , до двору не заходила, потім також на місці події була сестра загиблого ОСОБА_20 з чоловіком і приїхала поліція. ОСОБА_44 розповідала, що її брата вбив молодший ОСОБА_23 , ОСОБА_30 також плакала і кричала, що син вбив батька. На запитання прокурора повідомила, що ОСОБА_37 також приходила до загиблого доглядала, їсти приносила, прибирала і прала речі, інколи сварились і кричали. Загиблий ОСОБА_26 нікого ніколи не бив, у нього дома компаній не було, він тихо випивав сам вдома.
Щодо свідка ОСОБА_45 , то суд неодноразово вживав заходів до виклику зазначеного свідка в судове засідання для допиту. Будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в яке їй необхідно з`явитися, свідок жодного разу не з`явилася та про причини своєї неявки суду не повідомила. У судовому засіданні від 05 грудня 2025 року прокурор ОСОБА_5 відмовилася від допиту зазначеного свідка обвинувачення ОСОБА_45 , оскільки вона не була очевидцем події. Інші учасники судового провадження на допиті вказаного свідка не наполягали.
Крім того, в ході судового провадження були досліджені, ретельно перевірені на предмет належності та допустимості, зібрані в ході досудового розслідування докази, та надано їм належну оцінку, зокрема:
-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей 14 лютого 2025 року за № 12025270460000023 за повідомленням зі служби «102» про те, що в будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом нанесення ударів невідомим предметом в область голови свого батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдав тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці (т. 2 а.с. 1-2);  
-електронний рапорт помічника чергового відділення поліції № 3 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області від 14 лютого 2025 року (т. 2 а.с. 3);
-протокол огляду місця події від 14 лютого 2025 року, відповідно до якого було проведено огляд господарства адресою:  АДРЕСА_1 , в ході якого у вітальні будинку було виявлено труп ОСОБА_8 з явними ознаками насильницької смерті, тілесними ушкодженнями і слідами крові на тілі та одязі, а також вилучено знаряддя кримінального правопорушення деформовану металеву трубу зі слідами крові. Крім того, було вилучено саморобний недопалок з підлоги вітальні, два зіскоби з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з підлоги кухні, змиви з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з труби опалення на порозі кухні, змиви з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з підлоги кімнати, що оглядалась вслід за кухнею, табурет з міжкімнатного коридору, на поверхні якого знаходилися сліди бурого кольору, схожі на кров, та два зіскоби з вказаного табурету з речовиною бурого кольору, схожою на кров, три змиви з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з коробки дверей до вітальні, відрізок деревини зі слідами бурого кольору, схожими на кров, та зріз з вказаної деревини зі слідами речовини бурого кольору, відрізок деревини зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні, та три зрізи з вказаної деревини зі слідами бурого кольору, схожими на кров, пусту пластикову пляшку, місткістю 0,5 л, зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні, гумові колоші зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні, шапку зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні, наволочку блакитного кольору з квітками зі слідами бурого кольору, схожими на кров, 4 вирізи зі слідами бурого кольору, схожими на кров, а саме з двох ковдр, матрацу та покривала, виріз з килима зі слідами бурого кольору, схожими на кров, розламаний дерев`яний табурет, наручний годинник та браслет до годинника зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні та кнопковий мобільний телефон марки «NOMI і1850» з підлоги вітальні ( т. 2 а.с. 9-30);
Колегія суддів вважає, що зазначений огляд місця події проведено та результати оформлено з дотриманням вимог статей 104, 105, 106, 223, 234, 235, 237 КПК України на підставі заяви ОСОБА_14 про дозвіл на проведення огляду. Заяв та зауважень від учасників слідчої дії не надходило. У подальшому ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2025 року було надано дозвіл слідчій у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на проведення огляду господарства за адресою:  
АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 8, 95-96).
Постановою слідчого від 14 лютого 2025 року вилучені в ході проведення зазначеного огляду місця події речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12025270460000023 від 14 лютого 2025 року та ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2025 року накладено арешт (т. 2 а.с. 33-34, 97-98).
-протокол огляду трупа від 15 лютого 2025 року, відповідно до якого в приміщенні моргу за адресою: АДРЕСА_3 , було оглянуто труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тілесними ушкодженнями, вході огляду вилучено одяг загиблого зі слідами крові та банківську картку № НОМЕР_1 
(т. 2 а.с. 47-63);
Постановою слідчого від 15 лютого 2025 року вилучені в ході проведення зазначеного огляду трупа речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12025270460000023 від 14 лютого 2025 року (т. 2 а.с. 66).
-лікарське свідоцтво про смерть від 15 лютого 2025 року № 252, відповідно до якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті – політравма із залученням кількох ділянок тіла (т. 2 а.с. 64-65);
-протокол огляду місця події від 15 лютого 2025 року, відповідно до якого було проведено огляд за місцем проживання обвинуваченого
 ОСОБА_8 за адресою:  
АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 85-90); 
-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від
14 лютого 2025 року, відповідно до якого 14 лютого 2025 року о 12 годині 00 хвилин було затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, під час особистого обшуку затриманого було вилучено куртку чоловічу матерчату чорного кольору з плямами речовини бурого кольору на зовнішній поверхні, штани чоловічі флісові сірого кольору, светр чоловічий флісовий чорного кольору, бурки чорного кольору з колошами гумовими чорного кольору, на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, схожої на кров (т. 2 а.с. 218-221);
Постановою слідчого від 14 лютого 2025 року вилучені в ході затримання ОСОБА_8 речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12025270460000023 від 14 лютого 2025 року та ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від
17 лютого 2025 року накладено арешт (т. 2 а.с. 33-34, 97-98).
-протоколи отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 14 лютого 2025 року, згідно з якими в присутності понятих у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано біологічні зразки для експертного дослідження відповідно змиви з обох рук, зразки букального епітелію, зрізи нігтьових пластин з пальців обох рук та піднігтьовий вміст з-під нігтів пальців обох рук, зразки відбитків пальців рук, зразки крові (т. 2 а.с. 223, 224, 225, 226, 227);
Колегія суддів вважає, що відібрання біологічних зразків проведено з дотриманням вимог КПК України на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні від 14 лютого 2025 року (т. 2 а.с. 222). 
-протокол освідування особи від 14 лютого 2025 року, відповідно до якого в приміщенні КНП «Городнянська міська лікарня» було проведено освідування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 229-230);
Колегія суддів вважає, що освідування ОСОБА_8 проведено з дотриманням вимог КПК України на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні від 14 лютого 2025 року (т. 2 а.с. 228). 
-висновки судових експертиз:
Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 22 квітня 2025 року № 204 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді політравми: чисельні забійні рани, садна та синці голови, крововиливи в м`які тканини голови; закрита травма грудної клітки синець грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, множинні переломи ребер справа по декількох анатомічних лініях, гемоторакс справа (наявність рідкої крові), забої та розрив тканини правої легені: масивні синці із забійними ранами та саднами обох верхніх кінцівок з багатоуламковими переломами кісток кистей обох верхніх кінцівок. Зазначений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів, незадовго до моменту настання смерті, супроводжувався масивною крововтратою і оцінюється в комплексі за ступенем тяжкості, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Враховуючи розташування зазначених тілесних ушкоджень на різних поверхнях тіла й голови однозначно визначити направленість ударів, від яких утворилося кожне тілесне ушкодження, неможливо.
Зазначені тілесні ушкодження були отримані потерпілим протягом відносно короткого проміжку часу.
Комплекс тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого, міг утворитись як мінімум від 26 травматичних дій.
Тілесні ушкодження на тулубі могли утворитись, як мінімум від 3 травматичних дій. Тілесні ушкодження в області голови могли утворитись, як мінімум від 12 травматичних дій.
Виявлені тілесні ушкодження є наслідками дій тупого (их) твердого (их) предмета (-ів), індивідуальні властивості якого (их) не відобразились на ушкодженнях.
Комплекс тілесних ушкоджень супроводжувався масивною крововтратою і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого.
Виходячи із результатів дослідження трупних явищ, смерть ОСОБА_8 настала, орієнтовно, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи дані, отримані під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , та дані гістологічного дослідження з моменту отримання ним описаних тілесних ушкоджень і до моменту смерті могло пройти десятки хвилин, години (від 30 хвилин до 6 годин). 
Громадянин ОСОБА_8 після отримання ним всього комплексу тілесних ушкоджень міг здійснювати цілеспрямовані рухи, в тому числі рухатись, протягом короткого проміжку часу, що вимірювався десятками хвилин, годинами до втрати свідомості внаслідок масивної крововтрати.
Згідно з висновком судово-медичної криміналістичної експертизи по краях рани тім`яно-потиличної ділянки голови виявлено сліди заліза.
Під час отримання всього комплексу тілесних ушкоджень потерпілий міг відчувати фізичний біль до моменту втрати свідомості внаслідок масивної крововтрати.
Під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та ран верхніх кінцівок з переломами кісток кистей рук, що утворились від дії не менш ніж 11 травматичних дій, від дії тупих предметів, і які, не виключено, могли виникнути в процесі самозахисту.
При проведенні судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що могли утворитись після настання смерті не виявлено.
За умов надання своєчасної спеціалізованої медичної допомоги потерпілому відразу після отримання ним всього комплексу тілесних ушкоджень прогноз, щодо його життя міг бути більш благоприємним.
Описані тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння з висоти (як з попереднім наданням тілу прискорення так і без) з подальшим ударом об площину, виступаючі предмети.
Кров трупа ОСОБА_8 , 1963 року народження, відноситься до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.
При судово-медичній токсикологічній експертизі крові, жовчі від трупа громадянина ОСОБА_8 в крові виявлений етанол в концентрації 3,7 г/л, в жовчі не виявлені морфін, кодеїн, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння відносно живої людини
(т. 2 а.с. 68-75).
Експерт ОСОБА_46 , яку було викликано за клопотанням обвинуваченого та його захисника, в судовому засіданні підтримала надані нею висновки та уточнила, що час настання смерті визначено орієнтовно, оскільки пройшло багато часу від події до розтину, смерть настала від масивної крововтрати внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. На запитання обвинуваченого ОСОБА_8 зазначила, що при проведенні судово-медичної експертизи ознак переохолодження виявлено не було. За умов надання своєчасної спеціалізованої медичної допомоги потерпілому відразу після отримання ним всього комплексу тілесних ушкоджень прогноз, щодо його життя міг бути більш благоприємним, можливо було боротися за життя, але сказати, що він залишився б жити, не можна. Експерту на огляд в судовому засіданні було надано знаряддя злочину – металеву трубу від пилососу, зазначила, що тілесні ушкодження могли бути спричинені саме цією трубою. Визначальне тілесне ушкодження не встановлювалося, оскільки крововтрата була від всього комплексу тілесних ушкоджень. Сила ударів була достатньою для спричинення конкретного тілесного ушкодження, з прикладенням відповідної сили. На запитання суду, зазначила, що травматичні дії більш спрямовані були в голову. Потерпілий міг здійснювати активні дії до втрати свідомості. Всі тілесні ушкодження були отримані незадовго до смерті. Потерпілий міг жити від 30 хвилин до 6 годин. 
Після дослідження висновку судово-медичної експертизи від 22 квітня 2025 року № 204 та допиту експерта ОСОБА_46 сторони кримінального провадження клопотань про призначення повторної чи додаткової судово-медичної експертизи не заявляли. 
Згідно з висновком експерта від 19 лютого 2025 року № 156 кров трупа ОСОБА_8 , 1963 року народження, відноситься до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО
(т. 2 а.с. 76).
Відповідно до висновку експерта від 19 лютого 2025 року № 520 при судово-медичній токсикологічній експертизі крові, жовчі від трупа громадянина ОСОБА_8 в крові виявлений етанол в концентрації 3,7 г/л, в жовчі не виявлені морфін, кодеїн (т. 2 а.с. 77-78).
Згідно з висновком експерта від 11 березня 2025 року № 353 при судово-медичній гістологічній експертизі шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_8 , 1963 року народження, виявлено: крововиливи без реактивних змін в м?яких тканинах правої тім`яно-потиличної ділянки, з ділянки перелому правої кисті та з ділянки лівої руки; крововиливи та дефекти паренхіми (розриви) тканини легень без реактивних змін в препараті «№ 5 Права легеня з розривом»; крововиливи (забій) тканини легень без реактивних змін в препараті «№ 6 Права легеня з крововиливом»; великовогнищевий кардіосклероз; ішемія корового шару нирок, розподільчий тканинний лейкоцитоз (т. 2 а.с. 79-80).
Відповідно до висновку експерта від 01 квітня 2025 року № 28-МК на фрагменті дев`ятого правого ребра від трупа ОСОБА_8 , 1963 року народження, виявлено три переломи: один повний, уламковий перелом (№ 1), що має виражені ознаки стиснення по своїй внутрішній кістковій пластинці та ознаки розтягнення по зовнішній, що характерно для згинального перелому; один повний, косо-поперечний перелом (№ 3), теж має виражені ознаки стиснення по своїй внутрішній кістковій пластинці та ознаки розтягнення по зовнішній, що характерно для згинального перелому; повний багатоуламковий перелом (№ 2), має виражені ознаки стиснення по своїй зовнішній кістковій пластинці та ознаки розтягнення по внутрішній, що характерно для розгинального перелому. На клапті шкіри з тім`яно-потиличної ділянки голови, від трупа громадянина ОСОБА_8 , 1963 року народження, виявлена одинична, наскрізна, лінійна, щілиновидна рана, що має ознаки забійної (щілиноподібна, лінійна форма рани, осадненість та нерівність країв, загостреність кінців, наявність сполучнотканинних перемичок в глибині рани та додаткових розривів, нерівність, бугристість та скошеність стінок), яка виникла внаслідок дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. По краях рани виявлені сліди заліза (т. 2 а.с. 81-84).
Згідно з висновком експерта від 19 лютого 2025 року № 160 кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи AB(IV) за ізосерологічною системою АВО ( т. 2 а.с. 101).
Відповідно до висновку експерта від 31 березня 2025 року № 164 при судово-медичній експертизі слідів бурого кольору на куртці (об. № 1-4) та бурках з калошами (об. № 5-8), вилучених під час особистого обшуку ОСОБА_8 , знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої в об`єктах № 1-3, 5-8 виявлений антиген А зосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від особи (осіб) з групою А(II) з ізогемаглютиніном анти-8, в тому числі і від ОСОБА_8 . Висловитись про походження крові в слідах (об. № 1-3,5-8) від ОСОБА_8 (група АВ(IV)) немає можливості, так як груповий антиген В, який також властивий його крові в цих об`єктах не виявлений. При серокопічному дослідженні крові в об`єкті № 4 жоден з групових антигенів не виявився, тому групова належність крові не встановлена (т. 2 а.с. 104-105).
Згідно з висновком експерта від 31 березня 2025 року № 165 при судово-медичній експертизі слідів бурого кольору на наволочці (об. № 1-3), вирізах тканини (об. № 4-7), вирізі з килима, вилучених під час огляду місця події за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Дібрівне,
вул. Набережна, буд. 25-А, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А, а в об`єктах № 7,8 і ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від особи (осіб) з групою А(II) з ізогемаглютиніном анти-в, в тому числі і від ОСОБА_8 . Висловитись про походження крові в даних слідах від ОСОБА_8 (група AB(IV)) немає можливості, так як груповий антиген В, який також властивий його крові, в об`єктах № 1-8 не виявлений (т. 2 а.с. 108-109).
Відповідно до висновку експерта від 28 березня 2025 року № 167 при судово-медичній експертизі змивів речовини бурого кольору з труби на порозі кухні (об. № 1) та з підлоги кімнати, що оглядалась після кухні
(об. № 2), зіскобу речовини бурого кольору з підлоги кухні (об. № 3), вилучених під час огляду місця події за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Дібрівне, вул. Набережна, буд. 25-А, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від особи (осіб) з групою А(II) 3 ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_8 . Висловитись про походження крові в даних слідах від громадянина ОСОБА_8 (група АВ (ІV)) немає можливості, так як груповий антиген В, який також властивий його крові, в об`єктах №№ 1, 2, 3 не виявлений (т. 2 а.с. 112-113).
Згідно з висновком експерта від 28 березня 2025 року № 168 при судово-медичній експертизі слідів бурого кольору на зрізах деревини з підлоги залу (об. № 1, 2), вилучених під час огляду місця події за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Дібрівне, вул. Набережна, буд. 25-А, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А зосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від особи (осіб) з групою А(II) 3 зогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_8 . Висловитись про походження крові в даних слідах від ОСОБА_8 (група AB(IV)) немає можливості, так як груповий антиген В, який також властивий його крові, в об`єктах № 1, 2 не виявлений (т. 2 а.с. 116-117).
Відповідно до висновку експерта від 28 березня 2025 року № 169 при судово-медичній експертизі змиву речовини бурого кольору з коробки дверей до залу (об. № 2) та зіскобу з речовиною бурого кольору з табурета (об. № 4), вилучених під час огляду місця події за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Дібрівне, вул. Набережна, буд. 25-А, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А Ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від особи (осіб) з групою А(II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_8 . Висловитись про походження крові в даних слідах від ОСОБА_8 (група AB(IV)) немає можливості, так як груповий антиген В, який також властивий його крові, в об`єктах № 2, 4 не виявлений. При судово-медичній експертизі змивів речовини світло-коричневого кольору з коробки дверей до залу (об. № 1, 3), знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої жоден з групових антигенів не виявився, тому групова належність крові в об`єктах
№ 1,3 не встановлена (т. 2 а.с. 120-121).
Згідно з висновком експерта від 28 березня 2025 року № 166 при судово-медичній експертизі слідів бурого кольору на наручному годиннику
(об. № 1), браслеті до годинника (об. № 2) та пластиковій пляшці (об. № 3), вилучених під час огляду місця події за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Дібрівне, вул. Набережна, буд. 25-А, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від особи (осіб) з групою А(II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_8 . Висловитись про походження крові в даних слідах від ОСОБА_8 (група АВУ)) немає можливості, так як груповий антиген В, який також властивий його крові, в об`єктах № 1, 2, 3 не виявлений (т. 2 а.с. 124-125).
Відповідно до висновку експерта від 25 березня 2025 року № КСЕ-19-25/13741-Д на поверхні, наданого на дослідження деформованого відрізку металевої труби із конверту з умовним номером 2, виявлено два сліди папілярних ліній розміром 30х30 мм та 4х40 мм непридатні для ідентифікації за ними особи. На поверхні деформованого відрізку металевої труби із конверту з умовним номером 1, слідів папілярних узорів не виявлено. Відповісти на питання, чи не залишені вони ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неможливо через непридатність виявлених слідів папілярних ліній на поверхнях, наданих на дослідження об`єктів (т. 2 а.с. 129-144).
Згідно з висновком експерта від 29 квітня 2025 року № КСЕ-19-25/13741-БД на наданих на дослідження відрізку металевої труби, умовно позначеному «1» (об`єкти №№ 3, 4) та відрізку металевої труби, умовно позначеному «2» (об`єкти №№ 5, 6), виявлено кров людини та клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на відрізку металевої труби, умовно позначеному «2» (об`єкт № 5), збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 1), та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2). Ймовірність походження ДНК-профілів крові та клітин, виявлених на відрізку металевої труби, умовно позначеному «2» (об`єкт № 5), та зразка крові потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 1), від однієї особи становить не менше ніж 99,99999999%. Походження крові та клітин, виявлених на відрізку металевої труби, умовно позначеному «2» (об`єкт № 5), від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на відрізку металевої труби, умовно позначеному «1» (об`єкти №№ 3, 4) та відрізку металевої труби, умовно позначеному «2» (об`єкт № 6), є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 1), та зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2) (т. 2 а.с. 146-170).
Відповідно до висновку експерта від 29 квітня 2025 року № СЕ-19-25/13738-БД на наданому на дослідження фрагменті паперу (об`єкт № 1 – саморобний недопалок цигарки) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на фрагменті паперу (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність походження ДНК-профілів клітин (об`єкт № 1) та зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від однієї особи становить не менше ніж 99,99999999%. Походження клітин в об`єкті № 1 від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виключається (т. 2 а.с. 173-181).
Згідно з висновком експерта від 29 квітня 2025 року № СЕ-19-25/13734-БД у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження п`яти фрагментів зрізів нігтьових пластин з правої руки (об`єкт № 1) та двох зрізів та шести фрагментів зрізів нігтьових пластин з лівої руки (об`єкт № 2) потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті п`яти фрагментів зрізів нігтьових пластин з правої руки (об`єкт № 1) та двох зрізів та шести фрагментів зрізів нігтьових пластин з лівої руки (об`єкт № 2) потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті п`яти фрагментів зрізів нігтьових пластин з правої руки (об`єкт № 1) та двох зрізів та шести фрагментів зрізів нігтьових пластин з лівої руки (об`єкт № 2) потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Походження крові та клітин в об`єктах №№ 1, 2 від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається. У наданих на дослідження змивах з правої (об`єкт № 3) та лівої (об`єкт № 4) руки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки крові, виявленої у змивах з правої (об`єкт № 3) та лівої (об`єкт № 4) руки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 200-212).
Походження крові в об`єктах №№ 3, 4 від підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 виключається.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 14 березня
2025 року № 150 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден та подряпин волосистої частини голови, лівого ліктьового та колінного суглобів, правого гомілко-ступневого суглобу, обох кистей, куприка та сідниць, які виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удару та тертя і, як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності
Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_8 , їх характеру та розташування, можна припустити що вони могли утворитися не менш ніж від 7 травматичних дій.
Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , утворення їх комплексу при падінні на площині «з висоти власного зросту на тверду поверхню» є неможливим.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 27 лютого
2025 року № 86 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не виявлено ознак психічного захворювання і він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час у нього не виявлено таких психічних розладів, які б перешкоджали його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані.
У судовому засіданні суд безпосередньо дослідив знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме фрагменти сталевої труби від пилососа. Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що саме цією трубою він задавав ударів своєму батьку. 
Питання про безпосереднє дослідження інших речових доказів у кримінальному провадженні сторонами кримінального провадження не порушувалося.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Розгляд кримінального провадження проводився щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в межах пред`явленого йому обвинувачення. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства», «Коробов проти України» зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, – є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
У рішенні в справі «Проніна проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Всім наявним доказам суд відповідно до вимог КПК України надав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд належним чином перевірив версію захисту про відсутність у ОСОБА_8 умислу на вбивство свого батька ОСОБА_8 і про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України та необхідність перекваліфікації його дій на ч. 2 ст. 121 КК України, і вважає, що така позиція захисту спростовується сукупністю досліджених та оцінених під час судового провадження доказів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Відповідно до положень ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий.
Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого кримінального правопорушення і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.
Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.
Вирішуючи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий (спрямованість умислу винуватого), необхідно зважати на сукупність всіх обставин вчиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, характер поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілим, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.
Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.
Про наявність прямого умислу можуть свідчити, зокрема, конкретні діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого і не привели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
Відповідно до висновку, який міститься в постанові Верховного Суду України від 26 червня 2014 року (провадження № 5-10кс 14), вирішуючи в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий, суд має виходити із сукупності всіх обставин справи й ураховувати не тільки поведінку винуватого, потерпілого і їх взаємостосунки до злочину, під час і після його вчинення, але й спосіб учинення злочину, застосовані засоби і знаряддя, сам характер заподіяних потерпілим поранень. Про наявність саме прямого умислу можуть свідчити, зокрема, діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілих і не призвели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
Відмінність непрямого умислу від інших форм вини зводиться, зокрема, до відмінностей у розумінні його інтелектуального та вольового моментів. Інтелектуальний момент (усвідомлення і передбачення) непрямого умислу характеризується усвідомленням особи суспільного небезпечного характеру свого діяння, що за своєю правовою природою, повністю збігається з прямим умислом, при цьому особа передбачає настання наслідків як можливого результату.
Вольовим моментом непрямого умислу, який характеризує ставлення особи до наслідків, є свідоме припущення їх настання. Так, особа, не спрямовуючи свою волю на досягнення наслідку, все ж таки свідомо припускає його настання. Найчастіше таке свідоме припущення полягає у байдужому ставленні до наслідків. У такому випадку особа посідає неактивну, а пасивну стосовно наслідків позицію, які являються побічним результатом злочинного діяння винного.
У окремих випадках свідоме припущення суспільно небезпечних наслідків може виявлятися у безпідставному розрахунку на їх ненастання. Воля особи нібито спрямована на недопущення наслідків свого діяння, проте її розрахунок і надії абстрактні, ні на чому конкретному не ґрунтуються. У подібних випадках говорять на розрахунок на «навмання» (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 травня 2021 року в справі № 149/2610/19.
Згідно з формулюванням обвинувачення, наведеним в обвинувальному акті, 13 лютого 2025 року в період часу приблизно з 20 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до будинку за місцем постійного проживання свого батька ОСОБА_8 , що за адресою: 
АДРЕСА_1 , де знаходячись у вітальні указаного будинку, під час виниклої із батьком сварки та з мотивів особистих неприязних відносин, зумовлених конфліктом, діючи умисно, з метою заподіяння смерті своєму батьку ОСОБА_8 , який є особою похилого віку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння смерті іншій людині та бажаючи їх настання, взявши металеву трубу з пилососу, який стояв неподалік у цій же кімнаті будинку, наніс не менше 26 травматичних дій, а саме завдав удари металевою трубою в голову, тулуб та по верхніх верхні кінцівках, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді політравми: чисельних забійних ран, саден та синів голови, крововиливів в м`які тканини голови; закриту травму грудної клітки-синець грудної клітки, крововиливів в м`які тканини грудної клітки, множинних переломів ребер справа по декількох анатомічних лініях, гемотораксу справа, забою та розриву тканини правої легені; масивних синців із забійними ранами та саднами обох верхніх кінцівок з багатоуламковими переломами кісток кистей обох верхніх кінцівок. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень супроводжувався масивною крововтратою, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці вчинення злочину.
Виходячи із встановлених в ході судового провадження фактичних обставин кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином загиблого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 3
а.с. 82). До дня події між ними вже відбувалися сварки, проте згідно з довідкою т.в.о. начальника відділення поліції № 3 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області від 19 лютого 2025 року
№ 1125/124/48/3/25 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно інформаційних обліків ІПНП не звертався на лінію «102» щодо вчинення домашнього насильства та іншими повідомленнями за участю ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 213). Згідно з характеристикою за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружений, але з дружиною проживав окремо, пенсіонер за віком, їздив на заробітки до м. Києва вахтовим методом, в порушенні громадського порядку не помічався, іноді зловживав спиртними напоями (т. 2 а.с. 40). Відповідно до характеристики за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодружений, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, проживає разом з матір`ю в будинку бабусі, був помічений в порушенні громадського порядку, були скарги від сусідів і односельців, зловживав алкогольними напоями, часто був помічений в неадекватному стані, схожому на наркотичне сп`яніння (т. 3 а.с. 83).
У день події, як зазначив сам обвинувачений, в будинку ОСОБА_8 за адресою:  
АДРЕСА_1 , між ними виник конфлікт, в ході якого він схопив металеву трубу від пилососа та завдав своєму батьку ударів.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 22 квітня 2025 року № 204 загальна кількість травматичних дій була не менше 26, на тулубі мінімум 3, в області голови мінімум 12 та на верхніх кінцівках не менше 11 травматичних дій.
Суд враховує знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме металеву трубу, обстановку, в якій завдавалися удари, в кімнаті було темно, проте як зазначив сам обвинувачений, під час побиття ОСОБА_8 спочатку стояв, потім сів, ліг і знову підвівся, у подальшому сів на диван, саме після цього він припинив його бити, тобто положення батька в момент завдання ударів він бачив. Враховує суд також механізм заподіяння та локалізацію тілесних пошкоджень. Як зазначила в судовому засіданні експерт ОСОБА_46 удари завдавалися з силою достатньою для заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема переломів кісток. 
Обвинувачений ОСОБА_8 має вищу юридичну освіту, працював в правоохоронних органах, у судовому засіданні зазначив, що він усвідомлює, що голова це життєво важливий орган, а також під час сварки він розумів, що бив батька, у тому числі в життєво важливі органи, ударів було багато, оскільки у нього були емоції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння смерті іншій людині, не бажав, але свідомо припускав їх настання, тобто діяв з непрямим умислом, а не з прямим як інкриміновано стороною обвинувачення. 
Після події, ОСОБА_8 залишив приміщення будинку, а ОСОБА_8 помер на місці від масивної крововтрати від отриманого комплексу тілесних ушкоджень.
Отже, підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 на ч. 2 ст. 121 КК України, як про те наполягає сторона захисту, суд не вбачає.
Крім того, колегія суддів вважає, що із формулювання обвинувачення підлягає виключенню посилання на вчинення ОСОБА_8 вбивства в стані алкогольного сп`яніння.
Так, про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 зазначав під час проведення з ним слідчого експерименту під час досудового розслідування, проте, будучи безпосередньо допитаним в суді, ОСОБА_8 заперечив, що вживав алкоголь до конфлікту з батьком, та зазначив, що випив вже після події. Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні також зазначила, що в день події її син ОСОБА_8 до вечора був дома, займався господарством і вона не бачила, що він пив алкоголь чи перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_25 у суді показала, що ОСОБА_27 і бабуся ОСОБА_31 в ніч події у неї не ночували, вони приходили ввечері і потім пішли додому, приходили, оскільки обвинувачений мабуть був п`яний і лаявся, а коли ОСОБА_23 кудись пішов, вони також пішли додому. ОСОБА_32 та бабуся також приходили до них, коли обвинувачений сварився.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Як наслідок суд не вбачає підстав для врахування зазначеної обставини, як обтяжуючої, при призначенні покарання ОСОБА_8 .  
Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання – конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила кримінальне правопорушення, залежно від особливостей цього кримінального правопорушення і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому
 ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_8 , який свою винуватість визнав частково, раніше на підставі ст. 89 КК України, не судимий (т. 3 а.с. 86-91), притягався до адміністративної відповідальності (т. 3 а.с. 85), неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 84), за місцем проживання характеризується негативно (т. 3 а.с. 83).
Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_10 щодо міри покарання ОСОБА_8 .
Прокурори в судових дебатах висловили думку щодо необхідності призначення ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. 
Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.
Колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , слід визнати часткове визнання вини.
Так, ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, так і судового розгляду визнавав фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, заперечуючи лише наявність умислу на вбивство. 
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_8 (т. 3 а.с. 82). Крім того, обвинувачений та його батько були пов`язані спільним побутом. Так, обвинувачений зареєстрований у будинку батька, доглядав за господарством батька та зберігав у будинку батька окремі свої речі.
Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто є особою похилого віку (т. 2 а.с. 41-46).
За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд вбачає підстави для призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.
До набрання вироком законної сили суду вбачає підстави для залишення ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.
Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому
 ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 50, 65-67, 115 КК України, статтями 2, 94, 100, 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382, 392-395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_8 зарахувати попереднє ув`язнення з моменту затримання 14 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 25 березня 2025 року № КСЕ-19-25/13741-Д в сумі 3 183 гривні 60 копійок, судових молекулярно-генетичних експертиз від 29 квітня 2025 року № КСЕ-19-25/13741-БД в сумі 10 495 гривень 08 копійок,
№ КСЕ-19-25/13738-БД в сумі 1 319 гривень 59 копійок, № КСЕ-19-25/13734-БД в сумі 8 209 гривень 58 копійок, № КСЕ-19-25/13734-БД в сумі 5 747 гривень 76 копійок, а всього в сумі 28 955 гривень 61 копійка.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2025 року, речові докази у кримінальному провадженні: 
-речі, вилучені 14 лютого 2025 року в ході огляду місця події, за адресою:  
АДРЕСА_1 , а саме: саморобний недопалок з підлоги вітальні; два зіскоби з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з підлоги кухні; металеву трубу з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з підвіконня кухні; змиви з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з труби опалення на порозі кухні; змиви з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з підлоги кімнати, що оглядалась вслід за кухнею; табурет з міжкімнатного коридору, на поверхні якого знаходилися сліди бурого кольору, схожі на кров, та два зіскоби з вказаного табурету з речовиною бурого кольору, схожою на кров; три змиви з речовиною бурого кольору, схожою на кров, з коробки дверей до вітальні; відрізок деревини зі слідами бурого кольору, схожими на кров, та зріз з вказаної деревини зі слідами речовини бурого кольору; металеву трубу зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні; відрізок деревини зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні, та три зрізи з вказаної деревини зі слідами бурого кольору, схожими на кров; пусту пластикову пляшку, місткістю 0,5 л зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні; металеву трубу (деформовану) з підлоги вітальні; гумові колоші зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні; шапку зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні; наволочку блакитного кольору з квітками зі слідами бурого кольору, схожими на кров; 4 вирізи зі слідами бурого кольору, схожими на кров, а саме з двох ковдр, матрацу та покривала; виріз з килима зі слідами бурого кольору, схожими на кров; розламаний дерев`яний табурет, після набрання вироком законної сили знищити, а наручний годинник та браслет до годинника зі слідами бурого кольору, схожими на кров, з підлоги вітальні та кнопковий мобільний телефон марки «NOMI і1850» з підлоги вітальні повернути потерпілій ОСОБА_10 ;
-речі, вилучені 14 лютого 2025 року під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: куртку чоловічу матерчату чорного кольору з плямами речовини бурого кольору на зовнішній поверхні; штани чоловічі флісові сірого кольору; светр чоловічий флісовий чорного кольору; бурки чорного кольору з колошами гумовими чорного кольору, на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, схожої на кров, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 ;
-речі, вилучені 15 лютого 2025 року під час огляду трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме одяг ОСОБА_8 та банківську картку № НОМЕР_1 після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_10 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Судді:         ОСОБА_1 

ОСОБА_2 

ОСОБА_3