ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2025 р. Справа№ 920/1214/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гаврилюка О.М.
суддів: Ткаченка Б.О. 
Майданевича А.Г. 

при секретарі судового засідання : Ніконенко Є.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Константинова Г.В., Литвин О.В.;
від відповідача: Тимошенко С.А.; 

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Сугак В.В.»
на додаткове рішення Господарського суду сумської області від 24.06.2025 (повний текст додаткового рішення складено 27.06.2025)
у справі № 920/1214/24 (суддя Вдовенко Д.В.)
за позовом Фермерського господарства «Сугак В.В.»
до Фермерського господарства «Калюх О.М.»
про зобов`язання виконати умови договору

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду 

Рішенням від 05.06.2025 у справі № 920/1214/24 господарський суд позов задовольнив частково; зобов`язав Фермерське господарство «Калюх О.М.» виконати зобов`язання за договором поставки зерна майбутнього урожаю № 08/01-1 від 08.01.2024 та поставити Фермерському господарству «Сугак В.В.» товар визначений у п. 1.1. договору (пшениця третього класу) у кількості 602,46 т; у задоволенні позову в іншій частині відмовив; стягнув з Фермерського господарства «Калюх О.М.» на користь Фермерського господарства «Сугак В.В.» 28 920 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
09.06.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з відповідача 90 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат до заяви додані договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 27-09 від 27.09.2024, акт здавання-приймання наданих послуг № 1 від 06.06.2025, платіжна інструкція № 801 від 06.06.2025.
Додатковим рішенням Господарського суду сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24 стягнуто з Фермерського господарства «Калюх О.М.» на користь Фермерського господарства «Сугак В.В.» 12 049 грн 22 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим додаткового рішення суду першої інстанції, Фермерське господарство «Сугак В.В.» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі № 920/1214/24 за позовом Фермерського господарства «Сугак В.В.» до Фермерського господарства «Калюх О.М.» про зобов`язання виконати умови договору.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
На думку скаржника, суд не навів ніяких аргументів того факту, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.
Скаржник вважає, що судом не взято до уваги, що апеляційна скарга була подана в рамках справи на ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.04.2025 у справі № 920/1214/24, якою відмовлено Фермерському господарству «Калюх О.М.» у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання доказів, що подані разом з клопотанням. Тобто дана апеляційна скарга є частиною цілісного процесу і була подана в рамках однієї справи, тобто витрати на вивчення апеляційної скарги та на складання відзиву мають входити до загального розміру витрат на професійну правничу допомогу та розглядатись судом першої інстанції, оскільки стосуються саме цього етапу розгляду справи.
Також, на думку скаржника, суд не надав аргументації щодо задоволення саме суми 12049 грн 22 коп витрат на правничу допомогу. Посилаючись на принцип пропорційності задоволених позовних вимог, суд не бере до уваги той факт, що заявлений позов не мав майнового характеру.
Скаржник вважає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу № 920/1214/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Сугак В.В.» на додаткове рішення Господарського суду сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24. Призначено справу № 920/1214/24 до розгляду у судовому засіданні 02.09.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 задоволено заяву Фермерського господарства «Калюх О.М.» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
02.09.2025 о 09:20 по 13:00 в багатьох областях України, в тому числі на території міста Київ було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим судове засідання не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 призначено розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства «Сугак В.В.» на додаткове рішення Господарського суду сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24 на 07.10.2025.
У судове засідання 07.10.2025 представники Фермерського господарства «Калюх О.М.» не з`явились, до відеоконференції не підключились.
На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 відкладено розгляд справи № 920/1214/24 за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Сугак В.В.» на додаткове рішення Господарського суду сумської області від 24.06.2025 на 11.11.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 задоволено заяву Фермерського господарства «Сугак В.В.» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 920/1214/24 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Позивач подав позовну заяву (вх. № 4327 від 30.09.2024), в якій просить суд зобов`язати відповідача виконати умови договору поставки зерна майбутнього урожаю № 08/01-1 від 08.01.2024 та поставити позивачу товар, визначений в п. 1.1 договору поставки зерна майбутнього урожаю № 08/01-1 від 08.01.2024.
У позовній заяві позивач зазначив, що у зв`язку з розглядом справи позивач очікує понести витрати на правничу допомогу у розмірі 90 000,00 грн. Остаточний розрахунок суми судових витрат та докази сплати будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. До позовної заяви позивачем доданий ордер на надання правничої допомоги серія АХ № 1211370 від 27.09.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 2108 від 27.05.2022.
Рішенням від 05.06.2025 у справі № 920/1214/24 господарський суд позов задовольнив частково; зобов`язав Фермерське господарство «Калюх О.М.» виконати зобов`язання за договором поставки зерна майбутнього урожаю № 08/01-1 від 08.01.2024 та поставити Фермерському господарству «Сугак В.В.» товар визначений у п. 1.1. договору (пшениця третього класу) у кількості 602,46 т; у задоволенні позову в іншій частині відмовив; стягнув з Фермерського господарства «Калюх О.М.» на користь Фермерського господарства «Сугак В.В.» 28 920 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
09.06.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. №3291 від 10.06.2025), в якій просить суд стягнути з відповідача 90 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат до заяви додані договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 27-09 від 27.09.2024, акт здавання-приймання наданих послуг № 1 від 06.06.2025, платіжна інструкція № 801 від 06.06.2025. До заяви позивач також додав докази її надсилання відповідачу.
Відповідач у клопотанні просив зменшити витрати за надання правничої допомоги до 7 000,00 грн, вказуючи на те, що розмір витрат не відповідає складності справи, об`єму виконаної роботи адвокатом (фактично складено позов), критерію розумності, розмір витрат значно завищений, більш ніж в 10 разів.
Суд першої інстанції вказав на те, що розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції здійснює суд апеляційної інстанції у постанові відповідно до ст. 282 ГПК України та дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Як вбачається із матеріалів справи, факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 920/1214/24 в сумі 90 000 грн 00 коп. підтверджується ордером на надання правничої допомоги серія АХ № 1211370 від 27.09.2024, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 2108 від 27.05.2022, договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 27-09 від 27.09.2024, актом здавання-приймання наданих послуг № 1 від 06.06.2025, платіжною інструкцією № 801 від 06.06.2025.
Відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг № 1 від 06.06.2025 вартість послуг складає 4000 грн. 1 година. Адвокатом позивачу надані такі послуги: 
- складання претензії ФГ «Сугак В.В.» до ФГ «Калюх О.М» (3 години вартістю 12000,00 грн); 
- складання позовної заяви до ФГ «Калюх О.М» (5 годин вартістю 20000,00 грн); 
- представництво інтересів позивача у судовому засіданні у справі (1 година вартістю 4000,00 грн);
- представництво інтересів позивача у судовому засіданні у справі (1 година вартістю 4000,00 грн); 
- складання клопотання про забезпечення розгляду справи в межах розумних строків (2 години вартістю 8000,00 грн); 
- представництво інтересів позивача у судовому засіданні у справі (2 години вартістю 8000,00 грн); 
- вивчення апеляційної скарги представника відповідача (2 години вартістю 8000,00 грн); 
- складання відзиву на апеляційну скаргу (4 години вартістю 16000,00 грн); представництво інтересів позивача у судовому засіданні у справі (2,5 години вартістю 10000,00 грн). 
Загальна вартість послуг становить 90 000,00 грн.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).
Так, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснює суд апеляційної інстанції у постанові відповідно до ст. 282 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції врахував зокрема, що справа № 920/1214/24 складність цієї справи не є значною.
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:
- текст позовної заяви склала всього 4 аркуша, а фактично доказами у справі є безпосередньо договір № 08/01-1 та копії платіжних інструкцій № 86 та № 87;
- підготовка позовної заяви, з урахуванням претензії, а також підготовка та оформлення додатків до неї, як і клопотання про забезпечення розгляду справи в межах розумних строків - не повинні вимагати у кваліфікованого правника значних витрат його часу, позаяк спірні правовідносини є типовими та не вимагають нестандартного підходу та значного інтелектуального навантаження;
- представник позивача брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, що мінімізувало затрати по часу адвоката (відсутні витрати часу на дорогу до приміщення суду).
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що виходячи з критеріїв реальності, розумності та співмірності таких витрат, їх пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, при цьому, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, предметом спору є вимога про зобов`язання передати товар за укладеним між сторонами договором, за відсутності доказів поставки товару в будь-якій частині, у зв`язку із чим, з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, підлягає зменшенню до 20 000 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 12 049,22 грн.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Доводи скаржника про те, що витрати на вивчення апеляційної скарги та на складання відзиву мають входити до загального розміру витрат на професійну правничу допомогу та розглядатись судом першої інстанції, оскільки стосуються саме цього етапу розгляду справи є безпідставними, оскільки послуги адвоката надавались саме в суді апеляційної інстанції.
Також безпідставними є доводи скаржника про те, що посилаючись на принцип пропорційності задоволених позовних вимог, суд не бере до уваги той факт, що заявлений позов не мав майнового характеру, оскільки у п. 3.2. договору зазначено про те, що загальна вартість товару становить 4 000 260,00 грн, водночас, предметом позову є зобов`язання виконати умови договору та поставити товар, визначений у п. 1.1 договору, таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судом першої інстанції правомірно застосовано принцип пропорційності (20 000,00/4 000 260*2 410 000=12 049,22 грн).
Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Фермерського господарства «Сугак В.В.» на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24 задоволенню не підлягає. Додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24 слід залишити без змін.
Керуючись ст. 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну Фермерського господарства «Сугак В.В.» на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 24.06.2025 у справі № 920/1214/24 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 920/1214/24 повернути до Господарського суду Сумської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Текст постанови підписано 26.01.2026, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Ткаченка Б.О., перебуванням колегії суддів у відпустках та подальшою тимчасовою непрацездатністю судді Майданевича А.Г.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк 

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич