Справа №403/777/25 провадження № 3/403/9/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
15 січня 2026 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно відомостей, зазначених в протоколі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання та реєстрації: 
АДРЕСА_1 , громадянство України
(паспорт серія НОМЕР_1 , виданий
Устинівським РВ УМВС 30 січня 2012 року), 

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В: 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №485989, складеного 10 грудня 2025 року поліцейським СРПП ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській обл. (скорочення, як вони викладені в протоколі) сержантом поліції Макаренком О.Д. з доданими до нього матеріалами, 10 грудня 2025 року о 17 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався грубою нецензурною лайкою та погрожував нанести тілесні ушкодження гр-нці ОСОБА_2 , з якою спільно проживає за вказаною адресою, чим вчинив домашнє насильство, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому законом. Згідно поданої до суду заяви прохав провести розгляд справи без його участі. З приводу складеного стосовно нього протоколу за ч.1 ст.173-2 КУпАП зазначив, що 10 грудня 2025 року між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої вони розмовляли на підвищених тонах як це буває в інших родинах. Зазначив, що у разі висловлення ним нецензурного слова під час сварки з гр-нкою ОСОБА_2 , останнє не було адресоване їй, щоб образити її як людину, тому що в своїх розмовах він може вживати нецензурні слова. Крім того, зазначив, що проживає зараз разом з ОСОБА_2 , претензій один до одного не мають, а поліція не розібралась та склала протокол.
У поданій до суду 15 січня 2026 року письмовій заяві гр-нка ОСОБА_2 зазначила про те, що 10 грудня 2025 року під час спільного розпивання спиртних напоїв у неї виник конфлікт з ОСОБА_1 , під час якого вони висловлювати претензії один одному та обоє виражались нецензурною лайкою. Для того, щоб конфлікт не розгортався далі вона вийшла з будинку на вулицю. Зазначила, що поліцію викликала сусідка, а вона не мала наміру викликати поліцію та притягувати свого співмешканця. Крім того, зазначила, що якщо б поліція повідомила про складення протоколу, то вона б не надавала пояснення. Наразі вони проживають однією родиною, а після сварки вона особисто знайшла ОСОБА_1 і повернула його додому.
При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об’єктивне з’ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При з’ясуванні цих обставини, суддя повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов’язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім’ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).
Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАД №485989 від 10 грудня 2025 року, гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався грубою нецензурною лайкою та погрожував нанесенням тілесних ушкоджень гр-нці ОСОБА_2 , з якою спільно проживає за вказаною адресою, чим вчинив домашнє насильство.
Подібний виклад суті адміністративного правопорушення має узагальнений характер, оскільки не містить зазначення того, яка саме шкода, передбачена положеннями п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», була завдана психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_2 внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 , як жінки, з якою він спільно проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
При цьому формальний підхід до складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, позбавляє суддю можливості самостійно встановити наявність в діях гр-на ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони психологічного насильства або будь-якого іншого виду домашнього насильства, за відсутності в протоколі встановлених поліцейським обставин події, що мала місце 10 грудня 2025 року за участі гр-н ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
Зі змісту письмового пояснення та заяви гр-нки ОСОБА_2 від 10 грудня 2025 року, доданих до протоколу, не вбачається повідомлення нею обставин виникнення в неї внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості.
Жодних тверджень гр-нки ОСОБА_2 з приводу завдання внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 шкоди її психологічному здоров`ю та виникнення в неї внаслідок цього побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (та іншу подію) не містить.
Крім того, суддя не бере до уваги як належний та допустимий доказ на підтвердження вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, додану до протоколу форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, оскільки остання була складена 10 жовтня 2025 року (за 2 місяці до складення протоколу), а також містить відмітку «ні» у графі «терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено», що за наявності такого в матеріалах справи про адміністративне правопорушення свідчить про неналежність форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10 жовтня 2025 року до протоколу серії ВАД №485989 від 10 грудня 2025 року.
Відомості про належності як додатку до протоколу форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства також відсутні і в графі протоколу серія ВАД №485989 «До протоколу додається».
Крім того, суддею також не беруться до уваги письмові пояснення гр-нки ОСОБА_3 , оскільки, як вбачається з їх змісту, останні були відібрані 10 жовтня 2025 року та містять виклад обставин за 10 жовтня 2025 року.
Будь-яких інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколу серії ВАД №485989 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25). 
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язковою ознакою психологічного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наслідок у виді виникнення у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення їй емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, наявність якого під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, а також відсутність зазначення в протоколі будь-яких ознак психологічного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки зазначене в протоколі формулювання щодо вчинення ним домашнього насильства психічного характеру стосовно гр-нки ОСОБА_2 , як жінки, з якою він спільно проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не було доведено достатніми та належними в своїй сукупності доказами, а тому не може свідчити про вчинення стосовно гр-нки ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру в розумінні вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП та п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.
Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.7, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв’язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя   С.Ю.Атаманова