Справа № 363/5899/25
Номер рядка звіту 17 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"30" січня 2026 р.       селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді  Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з   Дідус Т.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
в с т а н о в и в:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №945347197 в сумі 84211,37 грн., яка складається з: 18398,63 грн. – заборгованості за основною сумою боргу; 65812,74 грн. – суми заборгованості за відсотками, та судові витрати.
Вимоги мотивує тим, що 23.11.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №945347197.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до Реєстру боржників №220 від 14.03.2023 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №945347197.
27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84211,37 грн., з яких: 18398,63 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 65812,74 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, не здійснивши жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.
27.11.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача, а також вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 23.11.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №945347197, відповідно до п.2.1 якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 20000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п.2.2 договору сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Згідно п.2.3 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 3600 грн. відразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 13.12.2022 року.
Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором (п.2.4 договору).
П.2.5 договору передбачено, що загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.
Відповідно до п.5.1 договору за вибором позичальника, кожен окремий транш за цим договором може надаватися позичальнику, зокрема, шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника відкритий банком позичальнику, за умови, що для ініціювання переказу використані реквізити платіжної картки 4441-11ХХ-ХХХХ-3757, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Зарахування кредитних коштів у сумі 18400 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується платіжними дорученнями від 23.11.2022 року, 28.11.2022 року, 02.12.2022 року, 04.12.2022 року, 06.12.2022 року, 07.12.2022 року, 08.12.2022 року, 09.12.2022 року, 11.12.2022 року та 17.12.2022 року.
Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору №945347197 від 23.11.2022 року в сумі 37059,29 грн., яка складається з: 18398,63 грн. – тіла кредиту; 18660,66 грн. – процентів (нараховані в період з 23.11.2022 року по 14.03.2023 року). При цьому відповідачем за вказаний період було сплачено 6283,63 грн., з яких 1,37 грн. зараховано в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, 6282,26 грн. – в рахунок погашення заборгованості по процентах. 
Таким чином, відповідач частково здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, чим фактично підтвердив факт укладення між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору.
Судом встановлено, що вказаний вище кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом.
Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Позивач у справі ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є первісним кредитором згідно вищенаведеного кредитного договору.
В матеріалах справи наявна додаткова угода №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Так, відповідно до п.2.1 договору факторингу клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується відступити фактору (ТОВ «Таліон плюс») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.4.1 договору факторингу наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно п.8.1 договору факторингу цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками.
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, за цим договором (п.8.2 договору факторингу).
27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) було укладено договір факторингу №27/0225-01, відповідно до п.2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №945347197 від 23.11.2022 року в сумі 84211,37 грн.
Плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року підтверджується платіжною інструкцією №22464 від 03.03.2025 року.
Вважаючи, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №945347197 від 23.11.2022 року на підставі договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року та відповідно до реєстру боржників за договором факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 84211,37 грн.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною першою статті 1080 ЦК України визначено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
На момент укладення 31.12.2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, кредитного договору №945347197 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено не було, оскільки такий договір був укладений лише 23.11.2022 року.
Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні документи (Рестр прав вимог, платіжна інструкція тощо), що підтверджують виконання умов додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року.
Згідно положень чинного законодавства, відступлення майбутніх вимог можливе лише за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу, що в спірних правовідносинах не встановлено.
Отже, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" не мало права на відступлення права вимоги за кредитним договором №945347197, позичальником за яким є ОСОБА_1 , оскільки кредитних правовідносин між ними на день укладення договору факторингу та додаткової угоди не виникло.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі №911/3185/20.
Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17).
Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі №914/868/17).
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оскільки позивачем не доведено переходу до нього прав вимоги за договором №945347197, який був укладений 23.11.2022 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , тому у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 89, 141, 263-265, 288-289, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №945347197 від 23.11.2022 року в сумі 84211 (вісімдесят чотири двісті одинадцять) грн. 37 коп. – відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	В.  В.  Заполовський