ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/366/24  Номер провадження 22-ц/814/857/26	Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником – адвокатом Остапенко Андрієм Ігоровичем, 
на додаткове рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року, постановлене суддею Лівер І.В.,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Маловисківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:
29.04.2024 ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом, у якому просила встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести зміни до актового запису про народження за №3 дитини ОСОБА_5 , складеного 10.05.2012 р., виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, указавши в графі «батько» ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та змінити прізвище дитини « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». 
Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.08.2025 позов задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внесено зміни до актового запису про народження №3 дитини ОСОБА_5 , складеного 10.05.2012 виконкомом Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, вказано в графі «батько» ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 ».
11.08.2025 представник позивачки – адвокат Комаренко О.В. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Додатковим рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 08.09.2025 заяву представника позивачки – адвоката Комаренко О.В. про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково.
Повернуто ОСОБА_2 судовій зборі у розмірі 605,60 грн, сплачений за платіжною інструкцією №92 від 16.04.2024 у загальному розмірі 1 211,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у рівних частках по 302,80 грн з кожної, в загальному розмірі 605,60 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в рівних частинах по 8 000,00 грн з кожної, у загальному розмірі 16 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи в рівних частинах по 8 200,00 грн з кожної, у загальному розмірі 16 400,00 грн.
Додаткове рішення районного суду вмотивовано тим, що витрати понесені позивачкою на правничу допомогу документально підтверджені, відповідають критерію реальності та розумності, а тому підлягають компенсації за рахунок відповідачів у рівних частинах по 8 000,00 грн із кожного.
При постановленні рішення в частині стягнення з відповідачів витрат на проведення експертизи, районний суд виходив із того, що відповідна судова молекулярно-генетична експертиза була врахована судом при постановленні рішення по суті спору, а її вартість підтверджена належними доказами. 
Відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Остапенко А.І., оскаржила додаткове рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених останньою правничих витрат та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, відмовивши у їх стягненні. 
Зазначає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення подана до районного суду поза межами строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України і не містить обґрунтування поважності причин неподання суду доказів, які підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі. 
Наголошує, що в суді першої інстанції відповідачка просила відмовити у задоволенні такої заяви, а у випадку, якщо суд не знайде підстав для повної відмови у задоволенні заяви, зменшити розмір правничих витрат та витрат на проведення експертизи до 2 000,00 грн.
Детально цитуючи положення статті 137 ЦПК України та аналізуючи судову практику стосовно застосування наведеної норми процесуального закону, наголошує на обов`язковості детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Звертає увагу, що позовна заява містить лише поверхневий та короткий опис фактичних обставин справи, а також загальні посилання на норми права. При цьому не містить ні релевантної практики Верховного Суду, ні Європейського суду з прав людини. Тобто складання такої позовної заяви вимагало від адвоката мінімальної кількості часу, обсяг якого залежить від суб`єктивних чинників, таких як кваліфікація адвоката та його досвіду роботи, а не від об`єктивних обставин складності правового питання. 
Вважає, що додане адвокатом клопотання про призначення експертизи було складене без попереднього опрацювання ним питання проведення судових молекулярно-генетичних експертиз державними науково-експертними установами. Тоді як приєднані до позовної заяви докази були зібрані самою позивачкою, а не її адвокатом. 
Просить врахувати, що адвокатом було забезпечено участь у 3 судових засіданнях, які були підготовчими, тобто, об`єктивно незначними. 
Звертає увагу, що ТОВ «Мама-Папа» не є спеціалізованою установою у сфері судової експертизи, а особа, яка безпосередньо проводила дослідження не є атестованим судовим експертом внесеним до Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України. 
Наголошує, що на сьогодні в Реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України не зареєстрована методика молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства за участі бабусі та онука. Наведене, на думку відповідачки, ставить під сумнів можливість оцінити розмір витрат на оплату робіт за критерієм співмірності зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим експертом. При цьому відповідний висновок не містить відомостей кількість витрачених експертогодин та її вартість, а також ступінь складності дослідження. Відповідно, будучи суб`єктом господарювання, ТОВ «Мама-Папа» при укладенні договору із ОСОБА_2 могло встановити будь-яку ціну, як пов`язану, так і безпосередньо не пов`язану із ДНК. 
Зазначає, що вона, ОСОБА_1 , не порушувала права позивачки, яка лише через 12 років після народження дитини і після смерті особи, яку вона вважає батьком своєї дитини, звернулася в суд із цим позовом задля реалізації права на отримання від держави матеріального забезпечення. Відтак, вважає несправедливим покладення на неї відповідних судових витрат.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.10.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 28.10.2025.
27.01.2026 (у 15-ти денний строк від дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, який обраховується від 13.01.2026) представником позивачки ОСОБА_2 – адвокатом Комаренко О.В. подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, у межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.04.2024 ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом, у якому просила встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести зміни до актового запису про народження за №3 дитини ОСОБА_5 , складеного 10.05.2012 р., виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, указавши в графі «батько» ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та змінити прізвище дитини « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». В описовій частині позовної заяви позивачем складено орієнтовний розрахунок судових витрат: 1 211,20 грн – судовий збір; 12 000,00 грн – витрати на правову допомогу. До позовної заяви, серед іншого, подано клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи./а.с.2-6, 8-9 т.1/
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.07.2024 клопотання представника позивача – адвоката Комаренко О.В. задоволено та призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса»./а.с.105-108 т.1/
14.11.2024 судовим експертом сектору МГД лабораторії ФХБВД Мариною Фурс складено повідомлення про неможливість надання висновку експерта №6444 обґрунтоване положеннями п.п.1.13, 2.2, 4.10 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень./а.с.131 т.1/
24.12.2024 представник позивачки – адвокат Комаренко О.В. звернулася в суд із клопотанням про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, виконання якої доручити експертам ТОВ «Мама Папа»./а.с.145-147 т.1/
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.02.2025 клопотання представника позивача – адвоката Комаренко О.В. задоволено та призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Мама-Папа»./а.с.176-181 т.1/
06.05.2025 завідуючим клініко-діагностичної лабораторії ТОВ «Мама Папа» ОСОБА_8 , яка має повну вищу освіту за спеціальністю «генетика», а саме, диплом магістра з відзнакою НОМЕР_1 від 30.06.2014, сертифікат спеціаліста №00385 Національної медичної академії післядипломної освіти ім. Шупика за спеціальністю «лабораторна генетика», стаж роботи на посаді з 2020 року, складено висновок молекулярно-генетичної експертизи, яким установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у рамках проведеного дослідження складає 99,75%./а.с.191-210 т.1/
07.08.2025 представник позивача – адвокат Комаренко О.В. звернулася в суд із заявою в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, вказавши, що докази понесених судових витрат у праві будуть надані нею протягом 5 днів після ухвалення рішення./аюсю10 т.2/ 
Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.08.2025 позов задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внесено зміни до актового запису про народження №3 дитини ОСОБА_5 , складеного 10.05.2012 виконкомом Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, вказано в графі «батько» ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 »./а.с.12-20 т.2/
11.08.2025 представник позивачки – адвокат Комаренко О.В. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути порівну із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 36 400,00 грн, із них: 16 000,00 грн – правничі витрати, 20 400,00 грн – витрати на проведення судової експертизи./а.с.27 т.2/
На підтвердження правничих витрат адвокатом надано: договір про надання правових послуг №05А/07 від 05.07.2023; акт прийому-передачі наданих послуг від 11.08.2025, серед яких: 1) консультація з формуванням правової позиції (1 год), складання позовної заяви з додатками (3 год), складання клопотання про призначення судової експертизи (30 хв), аналіз відзиву (1 год.), повторне клопотання про призначення судової експертизи (1 год) – витрачено 6-30 год, вартістю 6 500,00 грн; 2) чотири адвокатські запити (2 год) – витрачено 2 год, вартістю 2 000,00 грн; 3) участь у 3 судових засіданнях – витрачено 4-30 год, включаючи прибуття до суду, вартістю 7 500,00 грн; всього витрачено часу 13-00 год, вартістю 16 000,00 грн./а.с.33,34 т.2/
10.05.2024 адвокатом складено квитанцію №4А про отримання від ОСОБА_2 гонорару в розмірі 10 000,00 грн, а 07.08.2025 – у розмірі 6 000,00 грн./а.с.35 т.2/ 
Позивачем надано докази оплати витрат на проведення експертизи: платіжна інструкція 0.043024365041 у розмірі 16 400,00 грн; платіжна інструкція 4.260639559.1 – у розмірі 4 000,00 грн./а.с.38, 39 т.2/
18.08.2025 представником відповідачки ОСОБА_1 – адвокатом Остапенко А.І. подано до суду заперечення, за змістом яких останній просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат. У випадку, якщо суд не знайде підстав для повної відмови у задоволенні заяви, просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, а також витрат на проведення ДНК-дослідження, до 2 000,00 грн/а.с.90-98 т2/
При постановленні додаткового рішення, районний суд виходив із того, що заявлений до стягнення розмір правничих витрат підтверджений належними доказами, є фактичними та співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. 
Доводи сторони відповідача щодо пропуску строку звернення заявника в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення районний суд відхилив, указавши, що 07.08.2025, тобто до закінчення судових дебатів, представником позивача подано заяву про те, що докази на підтвердження судових витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Після чого 11.08.2025 представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та докази на їх підтвердження. 
Стосовно стягнення з відповідачів на користь позивачки понесених нею витрати за проведення експертизи, районний суд виходив із того, що відповідна судова молекулярно-генетична експертиза призначена за клопотанням позивачки та врахована при постановленні рішення суду по суті спору. На підтвердження розміру стягнення позивачкою надано 2 платіжні інструкції, з яких судом враховано платіжну інструкцію 0.043024365041 у розмірі 16 400,00 грн. Платіжна інструкція 4.260639559.1 на суму 4 000,00 грн судом першої інстанції до уваги не взята, оскільки у призначенні платежі вказано «медичні послуги ОСОБА_2 ». 
Апеляційний суд, переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погоджується із таких підстав.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша – друга статті 133 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір- обґрунтованим. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформованій у справі №922/445/19 від 03.10.2019 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції наведені норми права правильно застосував та дійшов обґрунтованого висновку, що заявлений до стягнення розмір правничих витрат підтверджений належними доказами, узгоджується із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, перелік яких детально наведено в акті прийому-передачі наданих адвокатом послуг від 11.08.2025. 
Доводи апеляційної скарги щодо обов`язковості детального опису робіт (наданих послуг), колегія судді до уваги не приймає, оскільки відповідний акт містить детальний звіт про витрачений час на кожну із наданих адвокатом послуг, які були дійсними та необхідними, а тому сама по собі відсутність окремого детального опису робіт (наданих послуг) становитиме надмірну вимогу до деталізації, а тому не є обов`язковою підставою для відмови у задоволенні заяви про їх відшкодування.
Твердження відповідачки, що складання позовної заяви не вимагало від адвоката значної кількості часу, обсяг якого залежить від суб`єктивних чинників, таких як кваліфікація адвоката та його досвіду роботи, колегія суддів відхиляє як неспроможні. Оскільки досвід адвоката не може бути підставою для зниження вартості його послуг, і такі витрати мають покриватися відповідно до обсягу виконаної роботи. 
Наведена стороною відповідача суб`єктивна оцінка ініційованих стороною позивача клопотань про призначення експертизи, як і той факт, що приєднані до позовної заяви докази були зібрані самою позивачкою, не впливають на підставність компенсації понесених останньою правничих витрат. При цьому участь адвоката у судових засіданнях є складовою правової допомоги незалежно від того чи було судове засідання підготовчим, що, серед іншого, жодним чином не свідчить про його об`єктивну не значимість.
Доводи апеляційної скарги, що заява про ухвалення додаткового судового рішення подана позивачем поза межами строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, 07.08.2025, тобто до закінчення судових дебатів представником позивача подано до суду заяву, а 11.08.2025 - заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та докази на їх підтвердження. 
Посилання сторони відповідача на безпідставність стягнення витрат на проведення експертизи колегія суддів відхиляє, оскільки висновок молекулярно-генетичної експертизи складений ТОВ «Мама Папа» на виконання ухвали суду від 18.02.2025, спеціалісти якої попереджені за статтями 384, 385 КК України. Відповідна ухвала суду, як і рішення по суті спору, яким позов задоволено, відповідачами не оспорюється, а тому незгода останніх із визначеною судом установою, якою складено висновок молекулярно-генетичної експертизи, не впливає на підставність стягнення судових витрат, пов`язаних зі складенням такого висновку.
У іншій частині доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо несправедливості покладення на відповідачів понесених позивачкою судових витрат, апеляційним судом до уваги не приймаються, як такі, що суперечать вимогам процесуального закону. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а додаткове рішення районного суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368,374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником – адвокатом Остапенко Андрієм Ігоровичем, - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя         Л.І. Пилипчук

Судді           Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак