ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2026 р. Справа№ 910/5965/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Михальської Ю.Б.
суддів: Мальченко А.О. 
Тищенко А.І. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 (повний текст складено 29.07.2025) 
у справі №910/5965/25 (суддя Марченко О.В.)
за позовом Приватного підприємства «Український ресорний центр»
до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
про стягнення 136 390,80 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство «Український ресорний центр» (далі, позивач або Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням уточненої позовної заяви) про стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі, відповідач або Товариство) 136 390,87 грн основного боргу, який утворився у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 17.11.2022 №2211000045 про закупівлю послуг.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови Договору про закупівлю послуг №2211000045 від 17.11.2022 та не сплачено надані Підприємством послуги.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25 позовні вимоги задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Приватного підприємства «Український ресорний центр» 136 390 (сто тридцять шість тисяч триста дев`яносто) грн 80 коп. основної заборгованості та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.
Приймаючи рішення, суд установив, що виконані позивачем роботи були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін нарядом-замовленням від 18.02.2024 №РЦПР038715 на загальну суму 136 390,80 грн (додатково про прийняття Товариством робіт вказано у листі останнього від 16.09.2024 №1001ВИХ-24-5638). Проте, виконані роботи не оплачено, а тому то позовні вимоги Підприємства про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 14.08.2025 через підсистему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнято при нез`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог та стягнення боргу за Актом РЦ-0002206 наданих послуг від 25.06.2024 в сумі 136 390,80 грн, враховуючи, що зазначена сума перевищує загальну ціну Договору, погоджену сторонами.
Акт РЦ-0002206 від 25.06.2024 не може бути підставою для виникнення у відповідача обов`язку зі сплати суми, що перевищує погоджену загальну суму Договору.
Послуги по ремонту Автомобіля надані зі значним простроченням, а саме термін перебування на СТО з 29.01.2024 по 03.06.2024 - 125 календарних днів.
Усупереч вимог статей 7, 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції врахував лише доводи та аргументи позивача, викладені у позовній заяві.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

22.09.2025 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
Позивач у відзиві наголосив на тому, що відповідач взагалі не надав суду жодних доказів стосовно викладених в апеляційній скарзі обставин, більше того, підписуючи наряд-замовлення від 18.02.2024 №РЦПР038715, відповідач погодився із обсягом виконаних позивачем робіт, їх вартістю. Окрім того, у заявці-зверненні від 29.12.2023 №3104ВИХ-23-364 відповідач вказав про потребу в запасних частинах, матеріалах та послугах, що не ввійшли в розрахунок до договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.
Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5965/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
28.08.2025 матеріали справи №910/5965/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25 залишено без руху. Роз`яснено Акціонерному товариству «Укртрансгаз», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 3 633,00 грн.
10.09.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №19149 від 20.08.2025 про доплату судового збору у розмірі 4 542,00 грн, а також у даній заяві апелянт просить суд повернути Акціонерному товариству «Укртрансгаз» надмірно сплачений судовий збір в загальній сумі 909,00 грн згідно платіжного доручення №19149 від 20.08.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), враховуючи, що предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення 136 390,80 грн, а отже дана справа відноситься до малозначних у розумінні Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасникам справи строки на подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (довідок про доставку копії ухвали від 16.09.2025 до електронних кабінетів сторін в підсистемі «Електронний суд»), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 строків на подання учасниками справи документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті у розумний строк, застосувавши статті 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 3 Конституції України та статті 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

17.11.2022 між Підприємством (виконавець) і Товариством (замовник) було укладено Договір про закупівлю послуг №2211000045 від 17.11.2022 (далі, Договір), за умовами якого:
- виконавець зобов`язується за технічним завданням замовника надати послуги, зазначені в пункті 1.2. Договору, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги (пункт 1.1. Договору);
- найменування послуг: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Ремонт і технічне обслуговування легкових автомобілів, автобусів м. Полтава та/або Полтавська обл.)», код за ДК 021:2015 - 50110000-9 (пункт 1.2. Договору);
- зміст послуг, орієнтовний перелік послуг, вимоги до послуг, строки надання послуг, орієнтовний перелік легкових автомобілів, автобусів (далі - техніка) та інші умови вказані у технічному завданні, яке наведене в додатку 1 до Договору (пункт 1.3. Договору);
- ціна Договору становить 2 160 000 грн, в тому числі ПДВ 360 000 грн (пункт 3.1. Договору);
- замовник оплачує виконавцю надані послуги за фактом їх надання протягом 35 (тридцяти п`яти) календарних днів, але не раніше ніж через 15 (п`ятнадцять) робочих днів з дати підписання сторонами акта наданих послуг та отримання від виконавця рахунка-фактури (пункт 4.1. Договору);
- рахунок-фактура виписується виконавцем на підставі підписаного сторонами акта наданих послуг (пункт 4.2. Договору);
- дата передачі конкретної техніки для надання послуг визначається у зверненні замовника; звернення передається замовником виконавцю листами (шляхом його надсилання на електронну та/або поштову адресу виконавця, зазначену у розділі 15 Договору), факсограмами, телефонограмами; звернення вважається узгодженим сторонами та прийнятим до виконання виконавцем, якщо протягом одного робочого дня з моменту його отримання виконавець письмово не повідомить замовника про відмову від прийняття звернення або про заперечення за окремими його умовами (пункт 5.3. Договору);
- передача техніки для надання послуг за Договором (здійснення ремонту та/або технічного обслуговування) оформляється актом приймання-передачі техніки між замовником і виконавцем, який підписується уповноваженими представниками сторін, в якому зазначаються найменування техніки, кількість, комплектність, заводський номер, залишкова (заставна) вартість, наявність додаткового обладнання (устаткування) встановленого на техніці (у разі наявності такого), дата передачі та реквізити Договору; виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження техніки з моменту підписання уповноваженими представниками сторін відповідного акта приймання-передачі техніки; повернення техніки виконавцем замовнику після надання послуг оформлюється сторонами актом приймання-передачі техніки, який підписується уповноваженими представниками сторін (пункт 5.4. Договору);
- узгоджений сторонами перелік послуг та їх вартість, які необхідно надати на конкретно визначених одиницях техніки замовника, вказується у заявках (нарядах-замовленнях) на проведення ремонту та/або технічного обслуговування техніки; послуги, надані виконавцем, але не узгоджені із замовником у заявках, замовником не оплачуються (пункт 5.5. Договору);
- заявки складаються виконавцем, узгоджуються замовником та підписуються уповноваженими представниками сторін; у разі виникнення в ході надання послуг необхідності надання додаткових послуг в межах суми Договору, зазначеної в пункті 3.1. Договору, але не узгоджених сторонами у заявці, сторони узгоджують їх перелік, вартість і строки виконання у додатковій заявці (пункт 5.6. Договору);
- Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє по 01.10.2023, а в частині гарантійних зобов`язань та розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1. Договору).
Товариство 29.12.2023 звернулося до Підприємства з заявкою-зверненням №3104ВИХ-23-364, в якій просило прийняти автотранспортний засіб на СТО для виконання технічного обслуговування та ремонту, а саме надати послуги згідно з потребами:
- найменування, марка, модель техніки: спец. автомобіль Volkswagen Transporter Т5, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2004; номер кузова/шасі (VIN код) НОМЕР_2 , напрацювання поточне 678 800 км;
- потреба в запасних частинах, матеріалах та послугах, що не ввійшли в розрахунок до Договору: розбір та дефектовка двигуна, одиниця виміру - «посл», кількість - 1; ремонт двигуна, одиниця виміру - «посл», кількість - 1; заміна оливи в двигуні, одиниця виміру - л, кількість - 8; заміна фільтра оливи, одиниця виміру - шт, кількість - 1; зміна фільтра палива, одиниця виміру - шт, кількість - 1; заміна фільтра повітряного, одиниця виміру - шт, кількість - 1; заміна фільтра салону, одиниця виміру - шт, кількість - 1.
29.01.2024 відповідач передав, а позивач прийняв для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту вказаний транспортний засіб, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі №290124.
18.02.2024 сторонами підписано та скріплено печатками наряд-замовлення №РЦПР038715 на загальну суму 136 390,80 грн.
01.06.2024 Підприємством повернуто Товариству транспортний засіб за актом приймання-передачі №03062024.
Листом від 16.09.2024 №1001ВИХ-24-5638 відповідач повідомив позивача про те, що:
- до Товариства надійшов акт приймання-передачі надання послуг від 25.06.2024 №РЦ-0002206 на суму 136 390,80 грн;
- станом на 05.07.2024 залишок суми виконання за Договором становив 51 520,34 грн; у зв`язку з цим акт №РЦ-0002206 на суму 136 390,80 грн, оформлений Підприємством, не може бути прийнятим та оплаченим, оскільки це суперечить пункту 3.1 Договору;
- проте, зважаючи на те, що роботи були виконані позивачем та прийняті відповідачем, останній запропонував надати на таку суму два акти, а саме: перший з яких не має перевищувати залишок суми за Договором, а другий - на суму різниці між цим першим актом та актом від 25.06.2024 №РЦ- 0002206.
Заявою-претензією без номера і дати Підприємство просило Товариство сплатити 136 390,80 грн.
Товариство відповіді на зазначену заяву-претензію не надіслало, кошти не сплатило.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін з огляду на таке.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є змішаним та містить у собі елементи договору про надання послуг та підряду.
За приписами статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з положеннями статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Відповідно до частини 4 статті 844 Цивільного кодексу України якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.
Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).
Відповідно до пункту 5.5. Договору узгоджений сторонами перелік послуг та їх вартість, які необхідно надати на конкретно визначених одиницях техніки замовника, вказується у заявках (нарядах-замовленнях) на проведення ремонту та/або технічного обслуговування техніки; послуги, надані виконавцем, але не узгоджені із замовником у заявках, замовником не оплачуються.
Заявки складаються виконавцем, узгоджуються замовником та підписуються уповноваженими представниками сторін; у разі виникнення в ході надання послуг необхідності надання додаткових послуг в межах суми Договору, зазначеної в пункті 3.1 Договору, але не узгоджених сторонами у заявці, сторони узгоджують їх перелік, вартість і строки виконання у додатковій заявці (пункт 5.6. Договору).
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство 29.12.2023 звернулося до Підприємства з заявкою-зверненням №3104ВИХ-23-364, в якій просило прийняти автотранспортний засіб на СТО для виконання технічного обслуговування та ремонту, а саме надати послуги згідно з потребами:
- найменування, марка, модель техніки: спец. автомобіль Volkswagen Transporter Т5, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2004; номер кузова/шасі (VIN код) НОМЕР_2 , напрацювання поточне 678 800 км;
- потреба в запасних частинах, матеріалах та послугах, що не ввійшли в розрахунок до Договору: розбір та дефектовка двигуна, одиниця виміру - «посл», кількість - 1; ремонт двигуна, одиниця виміру - «посл», кількість - 1; заміна оливи в двигуні, одиниця виміру - л, кількість - 8; заміна фільтра оливи, одиниця виміру - шт, кількість - 1; зміна фільтра палива, одиниця виміру - шт, кількість - 1; заміна фільтра повітряного, одиниця виміру - шт, кількість - 1; заміна фільтра салону, одиниця виміру - шт, кількість - 1.
29.01.2024 відповідач передав, а позивач прийняв для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту вказаний транспортний засіб, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі №290124.
18.02.2024 сторонами підписано та скріплено печатками наряд-замовлення №РЦПР038715 на загальну суму 136 390,80 грн.
01.06.2024 Підприємством повернуто Товариству транспортний засіб за актом приймання-передачі №03062024.
Зазначеними документами підтверджується факт виконання позивачем робіт/надання послуг за Договором на суму 136 390,80 грн.
Відповідачем дана обставина не заперечується.
Водночас, стверджуючи про відсутність обов`язку оплатити заборгованість у розмірі 136 390,80 грн, відповідач наголошує на тому, що позивач вийшов за межі погодженої сторонами ціни Договору.
Однак, ні до відзиву на позовну заяву, ні до апеляційної скарги відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження такої обставини, зокрема, що залишок суми виконання по Договору після прийняття та проведення попередніх актів виконавця в бухгалтерському обліку становить лише 51 520,34 грн.
Колегія суддів наголошує, що підписуючи наряд-замовлення від 18.02.2024 №РЦПР038715 (підстава виставлення - Договір №2211000045 від 17.11.2022), відповідач погодився і з обсягом необхідних для виконання Підприємством робіт, і з їх вартістю. 
Окрім того, у заявці-зверненні від 29.12.2023 №3104ВИХ-23-364 Товариство вказало про потребу в запасних частинах, матеріалах та послугах, що не ввійшли в розрахунок до Договору.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 11.08.2021 у справі №909/436/20, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 06.10.2021 у справі №925/1546/20).
Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (такі висновки наведено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 07.11.2019 у справі №910/124484/18, від 14.05.2020 у справі №910/7515/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19).
Тобто, у спірному випадку позиція відповідача є суперечливою, адже фактично сформувавши заявку-звернення від 29.12.2023 №3104ВИХ-23-364 та підписавши наряд-замовлення від 18.02.2024 №РЦПР038715 на надання послуг по Договору у розмірі 136 390,80 грн у подальшому став стверджувати про відсутність підстав для оплати цих послуг, що свідчить про порушення принципу «заборони суперечливої поведінки». 
З огляду на зазначене суд відхиляє посилання скаржника на те, що виконані позивачем роботи/надані послуги на суму 136 390,80 грн не підлягають оплаті.
Позовні вимоги Підприємства про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню, висновки суду першої інстанції з приводу чого є правильними.
Доводи скаржника про те, що послуги по ремонту Автомобіля надані зі значним простроченням, а саме термін перебування на СТО з 29.01.2024 по 03.06.2024 - 125 календарних днів, то дана обставина не є підставою для відмови в оплаті наданих послуг. Порушення строків надання послуг, встановлених Договором, якщо таке мало місце, є підставою для нарахування штрафних санкцій. Однак, такі обставини не входять до предмету доказування в межах даної справи.
Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Доводи апеляційної скарги відповідача наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).
Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи наведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у даній справі підлягає залишенню без змін.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судовий збір за подання зазначеної апеляційної скарги у розмірі 3 633,00 грн згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.
Згідно з платіжною інструкцією №19149 від 20.08.2025 відповідач за подання апеляційної скарги на рішення суду в даній справі сплатив 4 542,00 грн.
Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
10.09.2025 (у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги) відповідач заявив клопотання про повернення йому надмірно сплаченого судового збору згідно з платіжною інструкцією №19149 від 20.08.2025 в сумі 909,00 грн.
З огляду на викладене вище, оскільки відповідачем за подання апеляційної скарги сплаченого судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, колегія суддів доходить висновку, що заява Акціонерного товариства «Укртрансгаз» підлягає задоволенню, а судовий збір у розмірі 909,00 грн (4 542,00 грн - 3 633,00 грн), сплачений згідно з платіжною інструкцією №19149 від 20.08.2025, підлягає поверненню заявнику.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5965/25 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство «Укртрансгаз».
Повернути Акціонерному товариству «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 30019801) із Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 909,00 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією №19149 від 20.08.2025.
Матеріали справи №910/5965/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська 

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко