П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  718/2840/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагорний В.В.   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
16 грудня 2025 року                                                                                           
                                                                                                              м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. , 
за участю:

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
у жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення (далі - оскаржувана постанова).
У позовній заяві позивач просив:
- скасувати постанову №2636 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 09 квітня 2025 року, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.;
- закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень у діях ОСОБА_1 ;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений по справі судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною, обставини, наведені в постанові, не відповідають дійсності, позивачем дане адміністративне правопорушення не вчинялося, він регулярно з`являвся до ТЦК та СП за місцем проживання, отримував відстрочку від проходження військової служби за п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як є особою з інвалідністю 2 групи, регулярно оновлював дані в ТЦК та СП.
Вказав, що на час складання протоколу та постанови перебував на обліку в ТЦК та СП та вважає, що всі необхідні дані відповідачем можливо було отримати з Єдиних державних реєстрів, до яких в нього є доступ.
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим судовим рішення позивачем у справі до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржене судове рішення, прийняти нове - про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до прийняття неправильного судового рішення.
Вказує, що  винесена із порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною. Зазначає, що регулярно отримував відстрочку, однак довідки про відстрочку в нього не збереглися.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 16 грудня 25 року о 13 год. 50 хв.
Сторони в судове засідання не з"явилися тоді як про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.
Від представника позхивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю. Апеляційну скаргу підтримують.
Від представника відповідача - заяв, клопотань не надійшло.
Відповідно до ст.311 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заяви відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , дата видачі 27.08.2025 р. вид пенсії ОСОБА_1 : по інвалідності 2 гр.
У військово-обліковому документі ОСОБА_1 , номер в реєстрі Оберіг: 020320209334521700015, зазначено, зокрема, що він є військовозобов`язаним, дата уточнення даних: 19.05.2025, має відстрочку до: завершення мобілізації, тип відстрочки: п.2 ч.1 ст.23, постанова ВЛК: придатний, група інвалідності: інвалідність 2-ї групи внаслідок загального захворювання, звання: молодший сержант, ВОС 956990.
09 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ухвалено постанову №2636 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Оскаржувана постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів (у період з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р) з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження; своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 4 підпункту 10-1 п.1 Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
У долученій до відзиву на позовну заяву письмовій заяві від 26.05.2025 ОСОБА_1 визнав скоєне ним правопорушення, зафіксоване в протоколі №1663 від 18.05.2025 р. за ч.3 ст.210 КУпАП, не оспорює та надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак і відсутність правових підстав для їх задоволення.
Колегія суддів не погоджується з наведеним судом обґрунтуванням та висновками покладеними в основу оскарженого рішення та вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП за те, що будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів (у період з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р) з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно з ч.3 ст.210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ), Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок).
Відповідно до ст.1 Закону №3543-XII особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відтак, особливий період в Україні розпочався 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер.
Закон №3543-XII встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи й організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 22 Закону №3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За приписами ч.3 ст.22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України,зобов`язані уточнитисвої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Таким чином, ураховуючи вимоги абзацу сьомого частини 3 статті 22 Закону №3543-XII, усі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абзаців другого шостого, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац другий); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац шостий).
Згідно з ч.11 ст.38 Закону №2232-ХІІ у редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Такий обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку, відповідно до якого призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
За правилами, встановленими статтею 42 Закону №2232-ХІІ та пункту 19 Порядку, громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Положеннями ч.10 ст.1 Закону №2232-ХІІ визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
За приписами абзацу четвертого пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Таким чином, вищезазначені норми визначають три способи, у які громадяни України, що перебувають на території України і є військовозобов`язаними повинні були уточнити свої персональні даніз 18.05.2024 по 16.07.2024, а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено, що позивачем було уточнено свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 у будь-який із вищезазначених способів.
Натомість, ОСОБА_1 уточнив свої дані лише 19.05.2025, тобто поза межами визначеного законом строку.
Пенсійне посвідчення про отримання пенсії по інвалідності позивачу було видано 27.08.2025, тобто після винесення оскаржуваної постанови.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувана постанова містить належне обґрунтування порушення ОСОБА_1 вимог Порядку організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, в частині обов`язку особисто та своєчасно оновити свої персональні дані.
Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про те, що відомості про нього могли бути одержані відповідачем з Єдиних державних реєстрів, до яких в нього є доступ, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити відповідні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із вищевизначених способів. Наявність у позивача відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також те, що ОСОБА_3 визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю, не звільняло позивача від обов`язку з 18.05.2024 по 16.07.2024 уточнити свої персональні дані у встановленому порядку у визначений законом період.
Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, правильно визначено статтю, якою передбачено відповідальність за вчинення даного правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ч.3 ст.210 КУпАП.
Крім того,  письмова заява від 26.05.2025, в якій ОСОБА_1 визнав скоєне ним правопорушення, зафіксоване в протоколі №1663 від 18.05.2025 р. за ч.3 ст.210 КУпАП, не оспорює та надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, на переконання суду, спростовує доводи позивача у позовній заяві, що йому стало відомо про його притягнення до адміністративної відповідальності 10.10.2025.
Оскільки оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Таким чином, підстави щодо скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення - відсутні.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.