ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

27 січня 2026 року 
справа № 420/23323/25
адміністративне провадження № К/990/54699/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючої - Ханової Р. Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року (суддя - Бойко О. Я.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року (судді: Бітов А. І., Лук`янчук О. В., Ступакова І. Г.)
у справі №420/23323/25
за позовом ОСОБА_1 
до Одеської митниці
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Рух справи

У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач у справі) звернулася до суду з позовом до Одеської митниці (далі - митний орган, відповідач у справі) про визнання протиправною допущену Одеською митницею бездіяльність, яка полягає в неповерненні ОСОБА_1 митних платежів, зобов`язання Одеську митницю повернути ОСОБА_1 митні платежі, які були оплачені на вимогу Одеської митниці за постановою від 05 грудня 2022 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року адміністративний позов залишено без руху. Суд першої інстанції зазначив, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом направлення до суду: оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн, уточненої позовної заяви з належним обґрунтуванням позовних вимог з посиланням на норми законодавства. Надано десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви.

23 липня 2025 року вищезазначену ухвалу доставлено до електронного кабінету позивача, про що була сформована довідка від 28 липня 2025 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року позовну заяву разом з додатками повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. Суд першої інстанції зазначив, що станом на 05 серпня 2025 року недоліки позовної заяви позивач не усунула.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу, оскільки недоліки позовної заяви позивач не усунула.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, адвокат Адабаш Світлана Аксентіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 25 грудня 2025 року подала касаційну скаргу до Верховного Суду на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 14 січня 2026 року відкрив касаційне провадження за скаргою представника позивача, справу витребував з суду першої інстанції.

22 січня 2026 року справа №420/23323/25 надійшла на адресу Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції є незаконними й необґрунтованими, оскільки суди дійшли помилкового висновку про неусунення недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Скаржниця стверджує, що всі недоліки позовної заяви були усунуті своєчасно - 04 серпня 2025 року, тобто в останній день строку, визначеного ухвалою суду про залишення позову без руху. На підтвердження цього вона посилається на направлення через підсистему «Електронний суд» уточненої позовної заяви та документа про сплату судового збору.

На думку скаржниці, реєстрація цих документів судом 05 серпня 2025 року не може свідчити про пропуск строку на усунення недоліків, оскільки дата їх реєстрації залежить від дій суду, а не від позивача, який вчинив усі необхідні процесуальні дії в межах установленого строку.

Також скаржниця зазначає, що повернення позовної заяви за таких обставин є надмірним формалізмом, який призвів до обмеження її права на доступ до суду та ефективний судовий захист, гарантований статтями 2 та 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить Верховний Суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив митного органу на касаційну скаргу позивача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає касаційному розгляду.

Позиція Верховного Суду

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини п`ятої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина шоста статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як зазначено вище, ухвалою суду першої інстанції позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви, яку позивач отримала 23 липня 2025 року о 15:02. Тобто, останній день строку на усунення недоліків позовної заяви 04 серпня 2025 року (понеділок).

Суди в оскаржуваних рішеннях зазначили, що станом на 05 серпня 2025 року недоліки позовної заяви позивач не усунула, у зв`язку з чим позовну заяву повернуто.

Разом із тим матеріалами справи підтверджено, що позивач 04 серпня 2025 року, тобто в останній день установленого судом строку, через підсистему «Електронний суд» подала заяву про уточнення позовних вимог та документ, що підтверджує сплату судового збору. Факт подання відповідних документів у зазначену дату підтверджується відомостями електронної системи суду.

За таких обставин дата реєстрації документів судом (05 серпня 2025 року) не може розцінюватися як доказ неусунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, оскільки реєстрація процесуальних документів є технічною дією, яка здійснюється судом та не залежить від волевиявлення учасника справи.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, не надавши належної оцінки факту своєчасного вчинення позивачем процесуальних дій, що призвело до порушення норм процесуального права та ухвалення судових рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За змістом частини першої статті 353 КАС України такі порушення є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року скасувати, справу №420/23323/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р. Ф. Ханова

Судді: Л. І. Бившева

В. В. Хохуляк