Справа № 212/14270/25 
2/212/1653/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
встановив таке.
08 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. 
Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В обґрунтування позову зазначено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17.08.1996 року; мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з початку січня 2024 року вони припинили подружні стосунки, кожен живе своїм життям, не ведуть спільне господарство та мають окремий бюджет. Позивач зрозумів, що у них – різні характери, відсутнє взаєморозуміння та взаємодопомога, сталася втрата спільних інтересів та відсутнє бачення спільного майбутнього. Він не має наміру примирення та збереження шлюбу. Просив шлюб розірвати та стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору. Просив також справу розглянути без участі позивача та його представника.
16 січня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. У ньому відповідач зазначила про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Однак не погоджується зі стягненням з неї судових витрат, оскільки: позов поданий за ініціативою позивача; між ними відсутній спір щодо дітей чи майна; вона не вчиняла дій, які спричинили звернення до суду; вона перебуває за кордоном та не має можливості брати участь у судовому процесі. Просила суд покласти судові витрати на позивача або не стягувати їх з неї. Також просила розглянути справу без її участі.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що участь в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 1996 року, що підтверджується Актовим записом про шлюб № 428, складеним 17.08.1996 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька – ОСОБА_3 , що підтверджується Актовим записом про народження № 491, складеним Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, висновки суду. 
Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У цій справі про таку суперечність заявила позивач. Відповідач - не заперечив проти розірвання шлюбу.
Що стосується інтересів їхніх неповнолітніх дітей, то слід зазначити таке. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння; вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі – в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Атмосферу любові практично неможливо забезпечити дитині в сім`ї, де батько й мати не бажають жити разом, мають проблеми у стосунках між собою та не хочуть зберігати шлюб. Тому збереження шлюбу сторін за умов їх небажання його зберігати суперечить також інтересам їхніх дітей.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити. 
Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Суд встановив, що позивач під час звернення до суду з позовом сплатив 1 211,20 грн судового збору, який належить до судових витрат. Судові витрати він просить стягнути з відповідачки.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено аналогічне правило: у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, з урахуванням положень частин 1 статей 141 та 142 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнення з відповідачки на його користь 605,60 грн сплаченого судового збору. Аргументи відповідачки, наведені в обґрунтування не стягнення з неї судового збору, сплаченого позивачем, суд відхиляє, оскільки наведені нею обставини не є підставою для звільнення її від відшкодування таких витрат та не впливають на вирішення питання їх розподілу між сторонами.
У відповідності до ч. 3 ст. 105, ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 4- 5, 7-13, 81-82, 259, 263- 265, 268 , 273, 354, 355, суд 
вирішив таке.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 серпня 1996 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 428.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплачених згідно з платіжною інструкцією 1.430435309.1 від 03.12.2025 року.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 .

Суддя: М. В. Швець