Суддя ОСОБА_1 
Справа № 644/836/26
Провадження № 1-кп/644/560/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026220000000040 від 12.01.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ківшарівка, Куп`янського району, Харківської області, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , являючись уродженцем смт. Ківшарівка, Куп`янського району, Харківської області, будучи соціально забезпеченою особою, після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації, далі - рф), яке розпочалось 24.02.2022, вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчинив злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за наступних обставин.
24.02.2022 рф, як державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна.
У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.
Згідно з Конституцією України, вона є суверенною та незалежною державою, а її суверенітет поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. 
У той же час ОСОБА_4 , як громадянин України, що проживає на території м. Харкова, оцінивши обстановку, що склалася у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну 24.02.2022 з боку держави-агресора, та з особистих інтересів, маючи злочинний умисел, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, кваліфікуючою ознакою якого є виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
З цією метою ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон марки «OUKITEL», моделі «WP19», imei1: НОМЕР_1 , 
imei2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із встановленим аккаунтом у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (колишня назва аккаунту « ОСОБА_6 »), ім`я користувача « ОСОБА_7 » (колишнє ім`я користувача « ОСОБА_8 »), id: НОМЕР_5 , не пізніше 10.06.2025, більш точний час не встановлено, байдуже ставлячись до наслідків агресивної війни, яку рф розв`язала і веде проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людяності, почав діяти на виконання злочинного умислу, направленого на виготовлення та поширення матеріалу, у якому міститься інформація щодо виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання, а саме: 
 АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, керуючись політико-ідеологічними мотивами для підтримки держави-агресора на шкоду державним інтересам України, з метою нав`язати іншим особам думку щодо неприйняття очевидного факту розв`язаної військово-політичним керівництвом рф агресивної війни проти України та окупації частини її територій, не дивлячись на те, що цей факт встановлено та визнано на рівні держави та міжнародною спільнотою, використовуючи власний мобільний телефон марки «OUKITEL», моделі «WP19», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із встановленим аккаунтом у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (колишня назва аккаунту « ОСОБА_6 »), ім`я користувача « ОСОБА_7 » (колишнє ім`я користувача « ОСОБА_8 »), id: НОМЕР_5 , поширив шляхом пересилання з телеграм-каналу з назвою « ОСОБА_9 », id: НОМЕР_6 », у телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням - «ІНФОРМАЦІЯ_5 », повідомлення російською мовою такого змісту (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_5 ):
« ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Сотни пострадавших. 
Уже известно о погибших.
Это - цена, которую платит народ за то, что у власти нарко-террорист, патологически влюблённый в войну и власть.
Он не остановится.
Он готов сжечь всё - города, людей, страну - лишь бы остаться на троне, облитом кровью.
Он готовит новые операции против Москвы, что бы потом горело пол Украины.»
Дане повідомлення містить інформацію щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. 
Наявність у вказаному вище повідомленні інформації щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, підтверджено висновком експерта № 14452 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи від 25.12.2025.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , починаючи з 24.06.2025, не маючи наміру на припинення розгорнутої ним злочинної діяльності, спрямованої проти міжнародного правопорядку, що ґрунтується на принципах міжнародного права, зокрема, незастосування сили, недоторканності кордонів, територіальної цілісності, невтручання у внутрішні справи суверенних держав та, бажаючи впродовж тривалого часу нав`язати невизначеному колу осіб певну думку щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вирішив продовжити свою протиправну діяльність.
Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, протягом 24.06.2025, 08.07.2025, 16.09.2025, перебуваючи за адресою свого фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, повторно, керуючись політико-ідеологічними мотивами для підтримки держави-агресора на шкоду державним інтересам України, з метою нав`язати іншим особам думку щодо неприйняття очевидного факту розв`язаної військово-політичним керівництвом РФ агресивної війни проти України та окупації частини її територій, не дивлячись на те, що цей факт встановлено та визнано на рівні держави та міжнародною спільнотою, використовуючи власний мобільний телефон марки «OUKITEL», моделі «WP19», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із встановленим аккаунтом у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (колишня назва аккаунту « ОСОБА_6 »), ім`я користувача « ОСОБА_7 » (колишнє ім`я користувача « ОСОБА_8 »), id: НОМЕР_5 , повторно поширив шляхом пересилання у відкритому доступі до вмісту для ознайомлення із публікаціями текстові матеріали російською мовою, а саме:
- ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 поширив шляхом пересилання з телеграм-каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », id: НОМЕР_7 , у телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням - «ІНФОРМАЦІЯ_5 », повідомлення російською мовою такого змісту (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_5 ):
«Текст не мой. 
Война как утилизация: Разоблачение алгоритма
Это не война. Это конвейер смерти.
Четыре года войны в Украине - миллионы погибших, разрушенных городов, пустых обещаний. Но это не борьба за свободу или территорию. Это холодный алгоритм, где элиты утилизируют думающих, смелых, живых, чтобы сохранить власть. Факты кричат: это не случай, это план.
Атаки на Киев: Программируемый удар
95% атак на Киев с 2022 по 2025 годы происходят, когда ОСОБА_13 покидает страну. Это система, а не совпадение.
23 июня 2025: ОСОБА_13 в Лондоне - баллистические ракеты, 9 погибших (NYT, 2025).
17 июня 2025: G7 в Канаде - 440 дронов, 15 мёртвых в Соломенском районе.
6 июня 2025: визит по регионам - 407 дронов, десятки раненых.
Четыре года, сотни атак, 95% совпадений. Вероятность случайности? Меньше одной миллиардной (p 
Замороженный фронт: Иллюзия движения, утилизация жизней
Фронт не движется. Россия "захватила" 457 км? в 2024 году - 2,3% от оккупированных территорий (CFR, 2025). Скорость - 150-200 м/день. Это не война, а конвейер смерти.
"Движение" - ложь, созданная шумом блогеров, пропагандистов, журналистов и политиков. Они раздувают "котлы", "прорывы", "контрнаступы", но на деле:
РФ: "Освобождаем Донбасс!" - Константиновка под ВСУ с 2022 года.
Украина: "Контрнаступ под Тёткино!" - 5 км за три месяца.
Фронт зацементирован. Жизни уничтожаются. Пропаганда создаёт видимость динамики, чтобы скрыть ритуал утилизации.
Ненависть - наркотик для слепоты
Ненависть - оружие элит, гасящее разум.
Украина: Запрет русского языка, книг, музыки - "деколонизация". Законопроект №10062: тюрьма за сомнения в ВСУ. ОСОБА_13 клеймит Россию "террористами" (Brookings, 2025).
Россия: ОСОБА_14 называет украинцев "генетическим мусором". 20 тысяч дел за "дискредитацию армии" (HRW, 2024). Мемы в Telegram оправдывают убийства.
Чем больше ненависть, тем меньше мыслей. Люди не спрашивают, за что умирают. Они стреляют. Ненависть - клей, держащий толпу в повиновении.
Утилизация пассионариев: Зачистка общества
Украина: Мобилизация до 60 лет. ТЦК похищают людей на улицах, избивают, пытают. 7,86 млн беженцев - женщины, дети, старики (UNHCR, 2025). Мужчин оставляют умирать. Лайк или мем - тюрьма.
Россия: Заключённых вербуют на "мясные штурмы" (закон от 25.09.2024). Контрактники гибнут за 204 тыс. рублей. 1 млн эмигрантов сбежали.
Думающих, смелых, активных - на фронт или в тюрьму. Останутся молчаливые. Идеальный народ для элит.
Элиты вне игры
У ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в Украине всё хорошо. Конча-Заспа - нетронута. Москва - тишина. Элиты процветают. Тотальное воровство западной помощи в Украине. В РФ олигархи богатеют на контрактах. Война - их бизнес, а мы - расходник.
Это не теория. Это система
95% атак в отсутствие ОСОБА_10 - алгоритм.
Фронт на 150 м/день - иллюзия, созданная пропагандой.
Ненависть - наркотик для слепоты.
Мобилизация - фильтр для смелых.
Элиты - в сговоре.
Это не война. Это утилизация общества. Элиты жертвуют нами ради власти. Они не хотят победы. Они хотят нашего молчания.
Проснитесь
Спрашивайте: Почему Конча-Заспа цела? Почему фронт стоит? Зачем нас заставляют ненавидеть?
Ищите правду: 457 км? за год - это обман, а не победа.
Говорите: Делитесь этим текстом. Пусть элиты знают - мы видим.
Думайте: Ненависть - их оружие. Не дайте ей ослепить вас.
Мы - не пушечное мясо. Пора разорвать этот алгоритм.»,
(Даний текст містить інформацію щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році). 
- ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 поширив шляхом пересилання з телеграм-каналу з назвою « ОСОБА_9 », id: НОМЕР_6 , у телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням - «ІНФОРМАЦІЯ_5 », повідомлення російською мовою такого змісту (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_5 ):
«По ударам по ТЦК могу сказать следующее.
В данном случае российская армия объективно выступает союзником народа Украины - пусть это и звучит непривычно для тех, кто ещё живёт в иллюзиях. Более того, сегодня она действует как освободительная сила - и это слово больше не кажется дежурным штампом и пропагандой. (вдумайтесь в это!)
Уровень ненависти к ТЦК в обществе зашкаливает. Это не просто структуры режима - это настоящие машины по отлову и уничтожению украинцев. Людей хватают на улицах, на рабочих местах, в больницах - отрывают от семей, ломают судьбы, отправляют на убой.
По всей стране уже давно действует подполье - стихийные группы, сообщества, инициативы. Люди объединяются, помогают друг другу скрываться, бороться, сопротивляться. Это народное сопротивление, народная оборона против террора и геноцида, развязанного режимом ОСОБА_10 .
Это уже можно назвать -гражданским сопротивлением!
Именно поэтому точечные удары по структурам ТЦК - это, по сути, вклад в освобождение Украины. Это шаг к демонтажу террористического аппарата, к восстановлению справедливости!
Но, конечно, нельзя забывать и о том, что внутри ТЦК могут находиться похищенные граждане Украины. Люди, которых силой держат и используют в качестве живого щита. Их гибель - это настоящая трагедия. Это рана, за которую ответственность несёт исключительно преступный режим, превративший своих граждан в заложников .
Призываю всех, как и прежде: объединяйтесь! 
Помогайте друг другу! Противостойте режиму! 
Мы сила - они слабы!
ОСОБА_13 уйдёт - мир придёт!
ІНФОРМАЦІЯ_13»
(Даний текст містить інформацію щодо глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році). 
- ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 поширив шляхом пересилання з телеграм-каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 », id: НОМЕР_8, у телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням - «ІНФОРМАЦІЯ_5 », повідомлення російською мовою такого змісту (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_5 ):
«  

ІНФОРМАЦІЯ_12 , знаєте, я навіть не засуджую. Бо просрачений режим залишив звичайним бідним людям три варіанти:
-Тиса/Карпати з автоматникам
-утилізація в окопі. 
-просто дочекатись, коли тебе "асвабадят".
І, раптово, люди, яких вкрай заїбав ваш концтабір, ТЦК, мусора, конституція на паузі тощо ..... обирають саме третій варіант з`їбатися з концтабору та допомагають "асвабадітєлям"
Здобулибля? Доцарювалися?
#єднайся 
#гостриВила 
#єбашПідарасів
@padla_tck»
(Даний текст містить інформацію щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році). 
Наявність у вказаних вище повідомленнях інформації щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, підтверджено висновком експерта № 14452 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи від 25.12.2025.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.
29.01.2026 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника, на підставі ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно зі змістом угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених вище діянь і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. 
Сторони погоджуються, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриття злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно із ст. 67 КК України в угоді не встановлено.
При узгодженні покарання сторони враховують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває.
З урахуванням співпраці обвинуваченого ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 22026220000000040, щирого каяття, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, його особи, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що встановленні ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує.
Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абз.1,4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права з`явлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Захисник також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку про те, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікаці осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинені повторно.
В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Під час перевірки відповідності умов угоди інтересам суспільства суд встановив, що обвинувачений змінив свою позицію та визнає факт агресії рф проти українського народу. Обвинувачений вказав, що він не знав скільки українських дітей вбито, поранено, зникло безвісти та викрадено росіянами. Також вказав, що має намір офіційно працевлаштуватися.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 29.01.2026 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України.
Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, які передбачені ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. З урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, який в судовому засіданні визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, та особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховуючи вищенаведені дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливо досягти, призначивши йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Остаточне покарання обвинуваченому за вищевказаними правопорушеннями має бути визначено за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Так, при укладенні угоди сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі із визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
На підставі ст. 75 КК України суд встановлює ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю три роки та з метою контролю за поведінкою засудженого вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 3 ч. 3 ст.76 КК України.
При цьому покладення на обвинуваченого обов`язку згідно з п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України зумовлено тим, що працевлаштування безробітної особи зменшує ризик повторного вчинення нею кримінального правопорушення. Регулярна праця сприяє підвищенню матеріального рівня життя особи, сприяє впорядкованості життя, змушує особу витрачати життєві сили на суспільно корисну діяльність та зменшує ризик повторного виникнення у особи бажання вчиняти кримінальні правопорушення.
Зазначена міра покарання в частині звільнення від призначеного остаточного покарання ОСОБА_4 з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК призначається з урахуванням особи обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений, має позитивну характеристику від директора КЗ «Палац дитячої та юнацької творчості» «ІСТОК» Харківської міської ради».
Застосований ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 27.01.2026 обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
На підставі ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 26.01.2026 на мобільний телефон Oukitel WP 19, сіро-чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , слід скасувати.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України слід застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати від обвинуваченого у власність держави речовий доказ, а саме мобільний телефон марки Oukitel WP 19, сіро-чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Цивільний позов не заявлено. Відповідно до ст. 124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього. Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, ст.ст.374,474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 січня 2026 року, укладену у кримінальному провадженні №22026220000000040 від 12.01.2026 року, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:
- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна,
- за ч. 3 ст. 436-2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 26.01.2026 на мобільний телефон марки Oukitel WP 19, сіро-чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - скасувати.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки Oukitel WP 19, сіро-чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи (висновок експерта №14452 від 25.12.2025), вартість якої складає 25444 грн. 80 коп. (реквізити для сплати - отримувач Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, рахунок UA048999980313050115000020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
Залишити без змін до набрання вироком законної сили застосований ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 27.01.2026 обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 годин 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступної доби, окрім випадків:
- необхідної евакуації;
- з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю;
- пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі погіршення стану здоров`я.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_12