Справа № 278/1609/25
Номер провадження 3/278/176/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 січня 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , непрацюючого, РНОКПП  НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

За змістом протоколу, 28 березня 2025 року о 18 годині 49 хвилин по вул. Київській 154а у с. Глибочиця, Житомирського району, ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9 а) ПДР, керував автомобілем «ВАЗ 11183», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не вживав алкогольні напої, тому погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. Після того, як прилад показав позитивну пробу, він просив завезти його у медичний заклад для проведення освідування, однак працівник поліції не на відеокамеру запропонував «вирішити» питання на місці зупинки автомобіля шляхом надання грошових коштів. 
Адвокат Кушнірук В.М. просив визнати відеозапис недопустимим доказом у зв`язку з порушенням його безперервності та закрити провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разу неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Разом з тим, з відеозапису вбачається, що працівник поліції вбачає у ОСОБА_1 ознаки вживання алкоголю та пропонує йому пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», який показав позитивну пробу 1,15 %. ОСОБА_1 не погоджується з такими результатами та наполягає на тому, що не вживав алкоголь. Надалі працівники поліції пропонують порушнику присісти до автомобіля після чого один з них наказує порушнику вийти з салону автомобіля, де на вулиці, поза межами здійснення відеофіксації процедури освідування, ОСОБА_1 більше трьох хвилин спілкується з одним з поліціянтів. Після того як порушник знову сідає у поліцейський автомобіль та потрапляє в об`єктив відеокамери портативного відеореєстратора, де відбувається процедура складання протоколу. Таким чином, оглянутий відеозапис підтверджує пояснення ОСОБА_1 та доводи адвоката про порушення поліціянтами безперервності процедури фіксації правопорушення.
Пунктом 2 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них», затвердженого наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. 
Таким чином, суд вбачає порушення п. 3.5 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них», а вказане відео з нагрудної камери поліцейського неналежним доказом, бо воно є небезперервним, не логічне за змістом та таким, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції процедури освідування на місці зупинки транспортного засобу.
Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідальність за вказаною нормою настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.
З огляду на викладене, суд вважає ґрунтовними доводи адвоката про порушення працівниками поліції безперервності зйомки з використанням нагрудної камери поліцейського, оскільки вказане відео не є безперервним, а отже не може бути належним доказом у даній справі.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події й складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: