ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року
м. Київ
справа № 530/118/23
провадження № 61-12786св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 січня 2024 року в складі судді Должка С. Р. та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю.,Дорош А. І., Триголова В. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2023 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просив: визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» по списанню пенсійних коштів по інвалідності з рахунку № НОМЕР_1 , картки № НОМЕР_2 незаконними та визнати анкету-заяву до договору банку АТ КБ «ПриватБанк» на його ім`я нікчемною.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та тривалий час користується картою для виплат № НОМЕР_3 , на яку зараховуються пенсійні виплати по інвалідності.
Окрім цього він має кредитну картку № НОМЕР_4 , тип картки «Універсальна».
У період з 09 листопада до грудня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» без жодних повідомлень та його письмової згоди списав з картки «Для виплат» грошові кошти в розмірі 3 043,97 грн.
У відповідь на його звернення представника банку повідомили про те, що ці кошти списані на погашення кредитної заборгованості.
Вважав такі дії неправомірними та такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист.
Крім того, він не підписував Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк». У свою чергу, у анкеті-заяві не прописані умови щодо списання коштів зі спеціального рахунку клієнта, і така анкета без письмового договору про кредитування є нікчемною.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано дії АТ КБ «Приватбанк» по списанню пенсійних коштів по інвалідності з рахунку № НОМЕР_1 , картки № НОМЕР_2 , громадянина ОСОБА_1 незаконними.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суди виходили з того, що відповідач не довів, що списання спірних сум з пенсійних виплат позивача та їх періодичність відповідає умовам кредитного договору та погоджено з ОСОБА_1 . 
Внаслідок неправомірних дій відповідача порушено право ОСОБА_1 на вільне володіння належним йому майном.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У вересні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 січня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог й ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.
Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 червня 2019 року в справі № 501/2044/16-ц та від 17 березня 2020 року в справі № 274/4841/17; порушення, передбачені частиною третьою статті 411 ЦПК України.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Не дослідили підписану ОСОБА_1 заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій були викладені умови щодо договірного списання коштів.
Не врахували, що станом на дату здійснення спірних операцій у позивача була наявна заборгованість за кредитом, тому дії банку щодо списання коштів відповідають умовам укладеного договору.
Судові рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, у касаційному порядку не оскаржуються та в цій частині Верховним Судом не переглядаються.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
24 жовтня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», має банківську картку № НОМЕР_2 , на яку протягом 2022 року зараховувались страхові пенсійні виплати по інвалідності, № рахунку НОМЕР_1 .
29 січня 2020 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та отримав кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_4 .
Згідно з виписки по рахунку № НОМЕР_2 , у період листопад-грудень 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» здійснив неодноразове автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості по карті 41**40, а саме: 09 листопада 2022 року в розмірі 1 467,16 грн, 11 листопада 2022 року в сумі 75,32 грн, 13 листопада 2022 року в розмірі 31,32 грн та 08 грудня 2022 року в сумі 1 467,49 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно зі статтею 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Статтею 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Порядок зарахування коштів на розрахунковий рахунок регулюють Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) та Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі - Інструкція).
Пунктом 1.38 статті 1 Закону визначено, що договірне списання - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку;
Відповідно до пункту 26.1 статті 26 Закону платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.
Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо) (пункт 26.2 статті 26 Закону).
Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції).
Суди встановили, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 29 січня 2020 року сторони визначили порядок повернення кредиту.
У пункті 2.1.1.3.1 анкети-заяви зазначено, що в разі, якщо в клієнта повністю використаний кредитний ліміт та/або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі і розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. 
При цьому, якщо до 25 числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, клієнт самостійно не здійснить платіж в готівковій або безготівковій формі у розмірі мінімального платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, клієнт доручає банку при настанні термінів платежів здійснювати списання грошей у валюті кредитного ліміту з усіх рахунків клієнта відкритих в банку, та рахунків, що будуть відкриті клієнтом банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті банку за цим договором (здійснювати договірне списання).
Розмір мінімального обов`язкового платежу визначено сторонами в паспорті споживчого кредиту, який становить 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно та 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, отримує пенсію по інвалідності (в листопаді в розмірі 2 934,31 грн, у грудні в розмірі 2 934,97 грн), яка зараховуються на його розрахунковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».
У період з 09 листопада 2022 року до 08 грудня 2022 року, відразу після надходження пенсійних виплат, АТ КБ «ПриватБанк» чотири рази здійснило списання коштів з рахунку позивача на загальну суму 3 041,29 грн.
Заперечуючи проти позову, АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що таке списання здійснено з дотриманням умов договору від 29 січня 2020 року у зв`язку ізвиникненням у позивача заборгованості за цим договором. Проте належних та допустимих доказів, які б підтвердили цю обставину, відповідач суду не надав.
Зокрема, відповідач не надав суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, який би містив інформацію про її розмір, складові, період виникнення, та з якого б суд міг встановити, що списані банком грошові кошти в спірний період становили мінімальні платежі, які зобов`язаний був сплатити позивач за кредитним договором.
Таким чином, установивши, що АТ КБ «ПриватБанк» здійснило списання коштів з карткового рахунку позивача, на який він отримує виплати пенсії по інвалідності, і правомірність таких дійне довів, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано визнав такі дії незаконними.
Висновки судів не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в оскаржуваній частині без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 січня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко