ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 Справа № 917/2134/25 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства Полонської міської ради «Полонська міська багатопрофільна лікарня ім. Наталії Савеліївни Говорун» (код ЄДРПОУ 02004404, вул. Лесі Українки, 177, м. Полонне, Шепетівський район, Хмельницька область, 30500)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» (код ЄДРПОУ 25392923, адреса: корпус 134 км, Шлях Київ-Харків, Пирятинський район, Полтавська область, 37043)
про стягнення 118 435, 30 грн
без виклику представників сторін
Суть справи: Розглядається позовна заява Комунального некомерційного підприємства Полонської міської ради «Полонська міська багатопрофільна лікарня ім. Наталії Савеліївни Говорун» (далі – КНП Полонська МЛ ім. Н.С.Говорун, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» про стягнення 118 435,30 грн попередньої оплати, сплаченої за товар (бензин, дизельне паливо) відповідно до умов договору про закупівлю товару № 5/24 від 18.12.2023.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 справу № 917/2134/25 передано для розгляду судді Пушку І.І.
Згідно з ухвалою від 21.11.2025 суд залишив позовну заяву без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків - не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
24.11.2025 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків. За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду.
Ухвалою від 01.12.2025 Господарський суд Полтавської області прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті спору: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень – до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.
30.12.2025 від відповідача надійшов на позовну заяву (вх. № 16800, сформований в системі «Електронний суд 29.12.2025) про відмову в задоволенні позову повністю. Окрім цього, у відзиві відповідачем заявлені клопотання:
1) про поновлення процесуального строку на подання відзиву;
2) залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Армерія Ойл» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ»;
3) про проведення розгляду справи №917/2134/25 у судовому засіданні з повідомленням сторін;
4) про проведення всіх засідань у справі №917/2134/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon», за участю представника ТОВ «Гарант Ойл Групп».
За наслідками розгляду вказаних клопотань суд ухвалою від 13.01.2026: відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву від 30.12.2025 (вх. № 16800); відмовив відповідачу в задоволенні клопотання від 30.12.2025 про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Армерія Ойл» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ»; відмовив відповідачу в задоволенні клопотання від 30.12.2025 про проведення розгляду справи №917/2134/25 у судовому засіданні з повідомленням сторін; відмовив відповідачу в задоволенні клопотання від 30.12.2025 про проведення всіх засідань у справі №917/2134/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon», за участю представника ТОВ «Гарант Ойл Групп».
Після прийняття справи до провадження судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ГПК України щодо подання позовних заяв, викладених в п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме відсутнє посилання на платіжні документи, які свідчать про оплату відповідачу вартості товару за договором про закупівлю товару № 5/24 від 18.12.2023 на суму 670 500 грн, копії відповідних доказів (платіжних інструкцій) не додані до позовної заяви. Тому суд ухвалою від 27.01.2026 запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доповнень та відповідних доказів не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
30.01.2026 позивач усунув недоліки позовної заяви.
Згідно з ч. 12 ст. 176 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. 
За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи після залишення її без руху в порядку ч. 11 ГПК України в зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви позивачем.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.
18 грудня 2023 року між Комунальним некомерційним підприємством Полонської міської ради «Полонська міська багатопрофільна лікарня ім. Наталії Савеліївни Говорун» (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» (відповідач, постачальник) було укладено договір про закупівлю товару № 5/24 (далі – Договір, а.с.7-9).
Відповідно до п.1.1 Договору, постачальник зобов`язався у 2024 році поставити замовнику товари, зазначені в Специфікації (Додаток №1 до Договору, а.с.10), а замовник – прийняти та оплатити товар: бензин А-92 (Євро 5) в обсязі 11000 л, талон 1 л, та дизельне паливо (Євро-5) в обсязі 3500 л, талон 1 л.
Загальна вартість товару визначена п.3.1 Договору та Специфікацією та складає 670 500,00 грн.
Строк поставки товару до 31.12.2024 (п.5.1 Договору).
Відповідно до п.5.2 Договору, місце поставки товару – м. Полонне Хмельницької області (за місцезнаходженням АЗС учасника). Товар вважається переданим постачальником і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов Договору.
Позивачем здійснено оплату відповідачу вартості товару за договором про закупівлю товару № 5/24 від 18.12.2023 на суму 509 016,50 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, доданих позивачем до заяви про усунення недоліків від 30.01.2026 (а.с. 98-99).
Відповідно до видаткових накладних № Рн240222/006 від 23.02.2024, № Рн240403/006 від 03.04.2024, № Рн240522/001 від 22.05.2024, № Рн240527/005 від 27.05.2024, № Рн240527/014 від 27.05.2024, копії яких додані до позовної заяви (далі – видаткові накладні), відповідачем як постачальником були передані позивачу як замовнику талони на товар (бензин А-92, дизельне паливо) вартістю, відповідно, 47 500,00 грн, 51 830,00 грн, 51 830,00 грн, 200 196,50 грн та 157 660,00 грн, а всього на загальну суму 509 016,50 грн.
Умовами Договору, Специфікації та видаткових накладних не передбачені індивідуальні ознаки талонів на бензин, дизельне паливо, які були передані відповідачу, так само як не передбачено строк дії відповідних талонів та порядок їх заміни постачальником, а також не визначено конкретний перелік АЗС, на яких має здійснюватися передача товару. 
Позивач 19.09.2024 звернувся до відповідача листом за вих. № 722 (а.с.14-15), в якому просив провести заміну талонів з бензину марки А-92 на бензин марки А-95 в кількості 3000 л без додаткової оплати вартості 1 літра пального, з посиланням на те, що у вересні 2024 року на автозаправних станціях постачальника не стало в наявності бензину марки А-92.
04.10.2024 відповідачем було здійснено обмін талонів та надано позивачу 120 талонів мережі «Авіас» на бензин марки А-95 номіналом по 20 л загальною кількістю 2400 л та 60 талонів номіналом по 10 л загальною кількістю 600 л, а всього на 3000 літрів, без будь-якої доплати та з розрахунку 1 л на 1 л (а.с.18,зворот).
Як вбачається з доповідної записки в.о.старшого водія позивача Лівака П.В. від 28.02.2025 (а.с.19), через закриття АЗС «Авіас» в м.Полонному неможливо здійснювати заправку пальним за талонами, наданими відповідачем; пальне на АЗС мережі «Авіас» також відсутнє м. Шепетівка та в інших містах Хмельницької області (м. Старокостянтинів, м. Хмельницький).
Про відсутність палива на АЗС мережі «Авіас» з січня 2025 також свідчить загальнодоступна інформація, опублікована в мережі Інтернет, зокрема, за посиланнями:
https://shepetivka.com.ua/novyny/biznes/16403-na-zapravkakh-avias-ta-anp-znyklo-palne-u-chomu-prychyna.html
- https://dp.informator.ua/uk/na-azs-avias-u-dnipri-ta-oblasti-zniklo-palne;
- https://index.minfin.com.ua/ua/markets/fuel/detail/.
Враховуючи викладене, фактичне припинення діяльності АЗС мережі «Авіас» з січня 2025 визнається судом загальновідомою обставиною, у зв`язку з чим відповідні обставини не потребують доказування на підставі положень частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу (далі – ГПК) України.
Позивачем 28.07.2025 була направлена відповідачу претензія (вих.№373, а.с.20-23) з вимогами здійснити передачу товару (бензин А-92, дизельне паливо) на суму 118 435,30 грн, а в разі неможливості передати товар – повернути грошові кошти на вказану суму, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Станом на момент подання позову у позивача залишаються надані відповідачем талони (скретч-картки) мережі «Авіас» на 1910 л бензину А-95 та 360 л дизельного палива, на загальну суму 118 435,30 грн, що підтверджується актом від 12.11.2025 року та фото таблицею до нього (а.с.24-29).
Відповідачем не надані докази надання позивачу інших талонів (скретч-карток), окрім талонів мережі «Авіас», так само як не надані докази фактичного отримання позивачем за талонами, переданими за видатковими накладними, бензину та дизельного палива на загальну суму 118 435,30 грн на будь-яких АЗС, в строк, визначений п.5.1 Договору (до 31.12.2024).
Під час розгляду по суті заявлених позовних вимог судом приймається до уваги наступне.
Частиною першою ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
З урахуванням обставин, встановлених судом, спірні правовідносини між сторонами виникли в зв`язку з укладенням та виконанням Договору, який за правовим змістом є договором поставки.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст.712 ЦК України).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст.655 ЦК України).
Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі – АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).
Згідно з п. 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі – Інструкція).
Згідно з п.3 Інструкції, талон – спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п. 10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.
Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.
Як було встановлено судом, умовами Договору, Специфікації та видаткових накладних не були передбачені будь-які індивідуальні ознаки (серійні номери, номінали, мережа АЗС) талонів на бензин, дизельне паливо, які були передані відповідачу за видатковими накладними, так само як не було визначено строк дії таких талонів та порядок їх заміни відповідачем.
Враховуючи викладене, суд констатує, що предметом Договору, тобто товаром, який підлягав передачі постачальником (відповідачем) є майно, що визначається родовими ознаками, зазначене в п.1.1 Договору та в Специфікації, а саме бензин А-92 (Євро 5) в обсязі 11000 л, та дизельне паливо (Євро-5) в обсязі 3500 л.
Ч.1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
Водночас, суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткових накладних не свідчить про передачу відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на фактичне отримання відповідної кількості товару у майбутньому, в порядку, визначеному п.5.2 Договору, яким визначено місце поставки товару: м. Полонне Хмельницької області (за місцезнаходженням АЗС учасника).
Отже, з моменту передання відповідачем за видатковими накладними талонів на пальне позивачу, останній набув право на отримання товару (дизпалива та бензину) в об`ємах, які зазначені у відповідній видатковій накладній. Передача талонів на пальне, які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Відповідачем не надані суду докази передачі позивачу 1910 л бензину А-95 та 360 л дизельного палива, на загальну суму 118 435,30 грн в місці поставки, визначеному п.5.2 Договору та в строк, визначений п.5.1 Договору (до 31.12.2024).
Відповідачем також не надано суду будь-які докази на спростування встановлених судом обставин щодо припинення діяльності автозаправних станцій (АЗС) «Авіас» та неможливості отримання палива за талонами мережі АЗС «Авіас», на офіційному сайті АЗС «Авіас» відсутня інформація про працюючі АЗС на території України ( https://avias.ua/karta-torgovih-tochok/).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст.693 ЦК України).
Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання щодо повернення грошових коштів (попередньої оплати).
Виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця.
При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі № 918/631/19.
Суд також бере до уваги, що відповідач не здійснив заміну наданих позивачу талонів мережі АЗС «Авіас» на 1910 л бензину А-95 та 360 л дизельного палива на загальну суму 118 435,30 грн, не довів можливість отримання позивачем товару за такими талонами на будь-яких інших АЗС, строк поставки товару, визначений п.5.1 Договору (до 31.12.2024), закінчився.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про повернення 118 435,30 грн попередньої оплати визнаються судом обґрунтованими.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Ч. 1 ст. 79 ГПК України передбачає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.
З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом, позовні підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 176, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,
ВИРІШИВ:
1. Продовжити розгляд справи після залишення її без руху в порядку ч. 11 ст. 176 ГПК України в зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви позивачем.
2. Позов задовольнити повністю.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» (код ЄДРПОУ 25392923, адреса: корпус 134 км, Шлях Київ-Харків, Пирятинський район, Полтавська область, 37043) на користь Комунального некомерційного підприємства Полонської міської ради «Полонська міська багатопрофільна лікарня ім. Наталії Савеліївни Говорун» (код ЄДРПОУ 02004404, вул. Лесі Українки, 177, м. Полонне, Шепетівський район, Хмельницька область, 30500) – 118 435,30 грн боргу; 2422,40 грн судового збору.
4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.
Суддя І.І. Пушко