Справа № 147/2003/25 
Провадження № 2/147/765/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Мудрак А.М.,
з участю секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовної заяви покликаються на те, що 17.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №8368383 (надалі договір кредиту), умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів (з 17.06.2025 по 11.06.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862,50 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250 грн за кожен день понадстрокового користування. 
30.06.2025 між позикодавцем та позичальником/відповідачем за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №8368383-853432 до договору позики №8368383, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 1000 грн в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 6000 та донарахувати комісію - 17,25 % від суми, на яку збільшено кредит (що у грошовому виразі складає 172,5 грн). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 827163, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Кредитодавець на виконання умов договору кредиту №8368383 від 17.06.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 за посередництвом платіжної системи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА».
Враховуючи викладені вище умови договору кредиту №8368383 від 17.06.2025 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 0 грн, заборгованість останнього за договором кредиту складає 24098,50 грн, зокрема: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5063,50 грн сума заборгованості за процентами; 1035,00 грн сума заборгованості за комісією; 12000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №8368383 від 17.06.2025. Згідно з п.2.1.3. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта/кредитодавець до фактора/позивача вимоги. 
Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги до боржників на умовах передбачених договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025, в тому числі до відповідача в сумі 24098,50 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5063,50 грн сума заборгованості за процентами, 1035,00 грн сума заборгованості за комісією, 12000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 
Посилаючись на ці обставини, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту у розмірі 24098,50 грн та понесені ними судові витрати.
Ухвалою судді від 12 листопада 2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
25 листопада 2025 року від представника відповідача адвоката Клименко І.Ф. через систему «Електронний суд» подано відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що предметом спору в зазначеній судовій справі є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за договором кредиту №8368383 від 17.06.2025 в розмірі 24098,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 6000,00 грн, заборгованості за відсотками 5063,50 грн, заборгованості за комісією 1035,00 грн, заборгованість за пенею/неустойкою 12000 грн. Ознайомившись з вимогами позовної заяви в зазначеній цивільній справі, відповідач ОСОБА_1 повідомляє про часткове визнання позовних вимог про стягнення заборгованість за договором кредиту №8368383 від 17.06.2025. А саме, за вказаним договором відповідачем безумовно визнаються позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 5063,50 грн, що в загальному розмірі складає 11063,50 грн. В частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією на суму 1035,00 грн та заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 12000 грн позовні вимоги відповідачем не визнаються, в зв`язку з наступним. 
Відповідно до вимог позовної заяви, позивач вимагає стягнути з відповідача на користь позивача комісію, пов`язану з наданням кредиту в розмірі 1035,00 грн. Відповідно до п.2.2.8. договору кредиту №8368383 від 17.06.2025, комісія встановлена за надання кредиту, в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту. Але, зазначена сума заборгованості (комісія) не підлягає стягненню з відповідача. 
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15. Отже, за таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1035,00 грн, як плату за надання кредиту, є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати відповідача ОСОБА_1 боржником за цим платежем. Тому зазначений платіж (комісія) в розмірі 1035,00 грн стягненню з відповідача ОСОБА_1 не підлягає. 
У частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею, штрафами в розмірі 12000,00 грн позовні вимоги відповідачем не визнаються, в зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. 15.03.2022 був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17.03.2022. Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». 
Отже, з врахуванням зазначеного, вважають, що вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за штрафом та пені у розмірі 12000,00 грн задоволенню не підлягає, оскільки такий борг виник з 17.06.2025. 
Щодо заявленого позивачем до стягнення розміру судових витрат у даній справі, слід зазначити таке. У позовній заяві позивачем заявлено попередню суму понесених витрат з надання правничої допомоги в розмірі 4500 грн, та очікується, що позивач додатково понесе витрати за надання професійної допомоги на суму 2000 грн, що разом складатиме 6500 грн. Слід зазначити, що заявлені в даній справі позивачем витрати з надання правничої допомоги у розмірі 6500 грн є неспівмірними із складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з огляду на наступне. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. 
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. 25.08.2025 був укладений договір про надання правничої допомоги, строком на 1 рік, тобто, адвокат надає позивачу правничу допомогу на постійній основі по даній категорії справ. Адвокат постійно готує та подає до різних судів, на території всієї України, позови про стягнення заборгованості з ідентичними вимогами та правовим обгрунтуванням позову, змінюючи лише назву суду, особисті дані боржника та відомості щодо кредиту. Тому, заявлені витрати з надання правничої допомоги в загальному розмірі 6500 грн. є завищеними. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважають, що витрати на правничу допомогу в даній справі, мають складати 3000 (три тисячі ) грн. Але, враховуючи, що позовні вимоги у даній справі підлягають частковому задоволенню на користь позивача, тому відповідач вважає, що понесені позивачем витрати з надання правничої допомоги у справі підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених судом позовних вимог, із врахуванням реальності та обгрунтованості таких витрат, тобто, виходячи з розміру 3000 грн, а не 6500 грн. 
Також, при зверненні до суду позивачем понесено витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Зазначені витрати також підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених судом позовних вимог. Відповідно до вимог п.8 ч.3 ст. 178 ЦПК України, повідомляю, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач ОСОБА_1 поніс в зв`язку із розглядом даної справи складає: 3000,00 гривень, які є витратами за надання правничої допомоги. 
Отже, враховуючи все вищезазначене, просить: 1/ частково задоволити позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором про надання кредиту №8368383 від 17.06.2025 в загальному розмірі 11063,50 грн (заборгованість за основною сумою боргу 6000 грн та заборгованість за відсотками 5063,50 грн) та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в іншій частині позовних вимог, які не визнаються відповідачем; 2/ вирішити питання про стягнення судових витрат з урахуванням вимог ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам. 
02 грудня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив. В якій зазначено, що ознайомившись з вище зазначеним відзивом, доводи сторони відповідача на думку позивача не заслуговую на увагу, з огляду на наступне. 
Щодо нарахування комісії за договором кредиту №8368383 від 17.06.2025: відповідно до пункту 2.2.8. договору встановлено комісію за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862,50 грн.); згідно з п. 6.2. договору за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. договору. 
Щодо доказів наданих представником відповідача слід зазначити, що відповідач/представник відповідача доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву долучено не було (контррозрахунок, тощо), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. Враховуючи вище викладене, просить позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити в повному обсязі.
Крім того, 02 грудня 2025 року від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що у зв`язку з отриманням відзиву на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти нарахування пені/неустойки, а також з метою забезпечення ефективного, швидкого та справедливого розгляду справи, позивач кваліфікує відзив на позовну заяву, як заяву про зменшення предмету спору та вважає за доцільне зменшити позовні вимоги на суму пені. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 49 ЦПК України, просить суд: 1/ прийняти заяву про зменшення позовних вимог до розгляду; 2/ зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку 334851) суму заборгованості за договором кредиту №8368383 в розмірі 12098,50 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5063,50 грн сума заборгованості за процентами; 1035,00 грн сума заборгованості за комісією; 0 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку 334851) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з відзивом на позов подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представником відповідача Клименко І.Ф. одночасно з відзивом подано клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника, в письмовому провадженні, з урахуванням позиції відповідача. Інших клопотань о суду не надходило. 
З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 17 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 дистанційно, в електронній формі, з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом підписання накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 871068, укладено договір кредитної лінії (надійний) №8368383 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с. 7-14).
Відповідно до п.1.12 вказаного договору комісія за надання кредиту - грошові кошти, які згідно умов договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю за надання кредиту в якості однієї зі складових загальних витрат за споживчим кредитом. 
Відповідно до п.2.1 зазначеного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі кредит), на погоджений умовами договору строк (надалі строк кредиту), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. 
Згідно з п. 2.1.1 договору мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник підтверджує, що не має наміру використовувати отриманий кредит із метою, яка є забороненою відповідно до діючого законодавства, у тому числі не має наміру ініціювати переказ отриманого за цим договором кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх. 
Пункт 2.1.2. договору передбачає, що вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов договору - надання коштів у кредит. 
Відповідно до п. 2.2. договору параметри та умови кредиту: 2.2.1. Сума кредиту 5000.00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок). 2.2.2. Строк кредитування/строк договору 360 днів. 2.2.3. Розмір першого обов`язкового платежу 2287,50 грн. 2.2.4. Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11.
Відповідно до п.2.2.8 договору комісія за надання кредиту 17,25%від суми наданого кредиту що у грошовому вразі складає 862,50грн). 
Крім того, 30 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №8368383-853432 до договору кредитної лінії (надійний) №8368383 від 17.06.2025. (а.с.15)
Відповідно до п. 1. додаткової угоди на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, кредитодавець, в межах кредитного ліміту, збільшує суму наданого позичальнику кредиту 5000,00 грн на 1000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданого кредиту становить 6000,00 грн.
У зв`зку з чим було внесено зміни до основого договору та викладено в новій редакції, зокрема: п. 1.1. внесено зміни в п.п. 2.2.1. п. 2.2. договору та викласти в новій редакції: «2.2.1. Сума кредиту 6000.00 грн.» 1.2. У зв`язку зі збільшенням суми кредиту за умовами договору на суму такого збільшення нараховується комісія за надання кредиту в розмірі 17.25 % від суми, на яку збільшено кредит (що у грошовому виразі складає 172,50 грн). Комісія за надання кредиту нараховується на суму, на яку збільшено суму кредиту одноразово в дату збільшення суми кредиту (в перший день користування збільшеною сумою кредиту) та сплачується позичальником відповідно до умов договору. 1.3. Враховуючи збільшення суми кредиту та нарахування на суму такого збільшення комісії за надання кредиту внести зміни в п.п. 2.2.3. п. 2.2. договору та викласти в новій редакції: «2.2.3. Розмір першого обов`язкового платежу 2621,50 грн».
Додаткова угода підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 827163. 
Факт перерахування коштів за договором кредитної лінії №8368383 та додатковою угодою №8368383-853432 підтверджено електронною платіжною інструкцією №c6b4413f-a3a2-4631-8eb9-d1e2c6c1f83c від 17.06.2025 про перерахування коштів в розмірі 5000,00 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 ; та електронною платіжною інструкцією №ed22860a-02ef-45d0-ae9e-668ad458624a від 30.06.2025 про перерахування коштів в розмірі 1000,00 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 (а.с.16-17).
Крім того, факт перерахунку коштів за кредитним договором підтверджено листом №16/10/25-17044 від 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 19).
Згідно з довідкою №КД-000002360 від 14.10.2025 та довідкою № КД-000002362 від 14.10.2025 ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 17.06.2025 сума 5000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_3 , номер платежу c6b4413f a3a2-4631-8eb9-d1e2c6c1f83c та 30.06.2025 сума 1000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_3 , номер платежу ed22860a-02ef-45d0-ae9e-668ad458624a. Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. (а.с.23, 25) 
Факт укладення договору кредитної лінії №8368383 та додаткової угоди №8368383-853432 підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с.18).
Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за договором кредитної лінії виконало.
Сторонами не заперечується факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання про видачу кредиту.
Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення вищевказаного договору кредитної лінії або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Також відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості.
Натомість у відзиві на позов зазначено про часткове визнання позову в частині суми наданого кредиту та нарахованих відсотків, що трактується судом як визнання факту укладення редитного договору. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно з п.6, п.12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію": електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Зі змісту договору встановлено, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, електронну адресу, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону, номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти.
ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав останньому за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже підписанням договору кредитної лінії №8368383 від 17.06.2025 та додаткової угоди №8368383-853432 від 30.06.2025 ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних вище дій, зокрема надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.
Отже, із змісту вищенаведених положень закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). 
Суд дійшов висновку про те, що договір кредитної лінії №8368383 від 17.06.2025 та Додаткова угода №8368383-853432 від 30.06.2025 підписані боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у справі № 524/5556/19, що відображено в постанові від 12.01.2021 (провадження № 61-16243 св20). Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».
Щодо заперечень відповідача про стягнення з нього комісії в сумі 1035,00 грн слід зазначити наступне. 
Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Умовами договору договору кредитної лінії №8368383 від 17.06.2025 та додаткової угоди №8368383-853432 від 30.06.2025 чітко передбачено порядок сплати відсотків та комісії за наданий кредит. 
Зокрема, п.2.2.8 договору передбачено, що комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862,50грн). Також п. 1.2. додаткової угоди передбачено, що у зв`язку зі збільшенням суми кредиту за умовами договору на суму такого збільшення нараховується комісія за надання кредиту в розмірі 17,25 % від суми, на яку збільшено кредит (що у грошовому виразі складає 172,50 грн). Комісія за надання кредиту нараховується на суму, на яку збільшено суму кредиту одноразово в дату збільшення суми кредиту (в перший день користування збільшеною сумою кредиту) та сплачується позичальником відповідно до умов договору. 
При укладенні договору позичальник був ознайомлений з усіма умовами, заперечень не висловлював, а тому вважається таким, що погодився на всі передбачені договором умови. Отже заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідача суми комісії підлягають задоволенню.
16 жовтня 2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №8368383 від 17.06.2025 та додаткової угоди №8368383-853432 від 30.06.2025 (а.с.26-31).
Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25від 16.10.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №8368383 від 17.06.2025 та додаткової угоди №8368383-853432 від 30.06.2025, на суму 24098,50 грн (а.с.32,33).
На підтвердження наявності заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №8368383 від 17.06.2025 та додаткової угоди №8368383-853432 від 30.06.2025 суду надано розрахунок заборгованості (зроблений поденно) ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», з якого вбачається, що загальна сума заборгованості 24098,50 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованість за процентами 5063,50 грн, комісія 1035,00 грн, пеня 12000,00 грн. (а.с. 20,21).
Також позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надано свій розрахунок заборгованості за період з 15.10.2025 по 24.10.2025, який становить 24098,50 грн. Станом на 24.10.2025 заборгованість не погашена (а.с.22).
Зі змісту зменшених позовних вимог, поданих позивачем 02.12.2025 вбачається, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості 12098,50 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованість за процентами 5063,50 грн, комісія 1035,00грн. 
Відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України не спростував розрахунки заборгованості, що надані позивачем до суду.
Згідно з ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Як вбачається із матеріалів справи договір кредитної лінії укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 та ч.1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (стаття 514, частина перша стаття 1084 ЦК України).
Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується договором кредитної лінії, договором факторингу.
Оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач, до якого перейшло право вимоги за договором факторингу, на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, комісію за наданий кредит, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. 
Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за договором кредиту, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 12098,50 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованості за відсотками 5063,50 грн, комісія 1035,00 грн
Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією №579937684.1 від 29.07.2025 позивачем при зверненні до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн(а.с.5).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору слід стягнути в сумі 2422,40 грн з відповідача.
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. 
Згідно із ч.1, ч.2, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Положеннями ч.1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До позовної заяви додано договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Юлія Олегівна (а.с.35-36), акт приймання - передач справ на надання правничої допомоги, витяг з акту №7ФП від 24.10.2025 (а.с.37), платіжну інструкцію кредитного переказу коштів №579939290.1 від 27.10.2025, ордер, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю (а.с.38).
Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. 
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. 25.08.2025 був укладений договір про надання правничої допомоги, строком на 1 рік, тобто адвокат надає позивачу правничу допомогу на постійній основі. Адвокат постійно готує та подає до різних судів, на території всієї України, позови про стягнення заборгованості з ідентичними вимогами та правовим обгрунтуванням позову, що не містять у собі надміру складності.
Беручи до уваги наданий позивачем розрахунок витрат за надання правничої допомоги, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру понесених витрат за надання правничої допомоги, виходячи з критеріїв їх реальності та співмірності із складністю справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. 

Керуючись ст. ст. 141, 247, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311364) заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) №8368383 від 17.06.2025 в розмірі 12098,50 грн (дванадцять тисяч дев`яносто вісім гривень 50 коп.), 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 коп.) сплаченого судового збору, а також 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.) витрат за надання правничої допомоги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» код ЄДРПОУ 43311364, адреса місця знаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, Київська область;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 05 січня 2026 року. 

Суддя А.М. Мудрак